89 



II. Tvæikamniene paa de ovre Kindtænder skjævt stillede; Kronerne lioje. 



1. Forreste øvre Fortand forholdsvis lille, kun lidt større end de andre Fortænder. 

 Protypotheriini. 



a. Med forholdsvis store ydre øvre Fortænder. 



Protypotherium, Argyrohyrax. 

 /J. Med forholdsvis smaa ydre ovre Fortænder. 



Archæohyrax, Icochilus. 



2. Forreste øvre Fortand meget stor, langt storre end de andre, der ere vantrevne. 

 Tfipotberiini. 



a. 2den og 3dje ovre Fortand findes, ligeledes Hjornetand. 

 Hegetotheria. 

 Hegetotherium, Trachytherus. 

 h. 2den og 3dje ovre Fortand mangle, ligeledes Hjornetand. 

 Typotheria. 



Prosotheriuni, Pachyrhynchus, Typolherium. 



Toxodowtidæ. Slægterne af Familien Toxodontidæ danne en Række af mere og 

 mere højt udviklede Former, der næsten løbe jevnsides med Typotlieriiderne. Knn er det 

 ikke et enkelt Par af Fortænderne, der særlig tages i Brug som Niptænger, men de to 

 forreste øvre og alle nedre. Medens Typotlieriiderne sjelden naa en anselig Størrelse og vel 

 tildels derfor beholde et meget oprindeligt Præg i Haand og Fod, voxe Toxodontiderne snart op 

 som store tunge Hovdyr, hvis Hænder og Fødder mere præges af at maatte bære en stor Vægt. 



I Afdelingen Rhynchippini findes Familiens laveste Slægter, der tydelig nok bære 

 Vidnesbyrd om deres Oprindelse fra de laveste Typotheriider. 



Rhynchippus, der kjendes efter hele Hovedskallen, er et lille Hovdyr, af Hunde- 

 størrelse omtrent, der neppe nok lader sig kjende fra de lavere Typotheriider undtagen 

 ved, at 1ste og 2den øvre Fortand ere lidt større end 3dje, at det ikke er 1ste alene, der 

 er den overmægtige. De øvre bredformede Kindtænder have allerede ikke lidt af den 

 sammenpressede skjæve Form, der er den ejendommelige for de øverste Toxodoniia, de 

 bageste Forkindtænder ere formede næsten som Bagkindtænder, bageste Kindtand er stor. 

 I selve Hovedskallen har den en paafaldende Lighed med den laveste Typotheriide, hvis 

 hele Hovedskal kjendes, Archæohyrax; dog har den ikke de særlige Typotheriide-Egenheder, 

 der allerede ere ret tydelige hos Archæohyrax, ikke noget særlig stort Næseben, ikke 

 særlig fremspringende bred Kindbue forrest, ikke opsvulmet Pars mastoidea; men den har 

 den bagtil forlængede Gane, veludviklet Prc. mpraorbitalis , anselig Prc. ectopterygoideus, 

 blæreformet Trommeben, tilbageskudt ydre Øregang, lang Prc. jugularis og mange andre 

 Egenskaber, der i mere eller mindre udpræget Form ere fælles for de øverste Typotheriider 

 og Toxodontider. 



Morphippus, der kjendes efter Over- og Underkjæbe, staar meget nær ved Rhynchippus; 

 dens forreste Forkindtænder ere blevne ualmindelig svære, ligeledes den nedre Hjørnetand, 

 der iøvrigt er formet som Fortand. 



K Museo Lundii. 3. I. (2 



