102 



{Canielidæ.) 



Og især Cuneiforme ere forholdsvis smalle, ligeledes I/amahim. Øvre Ender af '2del og 

 5le Mellemhaandsben cre endnu tiislede, som smaa splinll'ormede frie Knogler. 3dje og 

 -ide Mellemhaandsben ere indbyrdes helt frie, deres indbyrdes Ledflader endogsaa ret vel- 

 tulvikiede ; deres nedre Ender vende næsten lige nedad. Kloleddene ere sammentrykte, 

 skarpkantede. Laarbenet er foroven forholdsvis kun lidt udbredt. Mellemfod og Taaled 

 ere formede som de tilsvarende Knogler i Haanden. 



Den miocæne nordamerikanske Gomphotherium (Miolabis, Faratylopus), den laveste 

 Slægt af Afdelingen Camelini, kjendes efter Hovedskallen og efter væsenlige Dele af det 

 øvrige Skelet. Den slutter nær til « Fo'ébrotherium« , men er i følgende Henseender naaet 

 højere: den nedre Hjørnetand har faaet en udpræget Krogform, den øvre vist ogsaa; p\ 

 er baade i Over- og Underkjæbe mere udskilt fra sine Omgivelser. Hovedskallens Ansigt 

 er kortere, højere og tykkere; Crista masseterica er mere fremstaaende; Øjehulen er bagtil 

 fuldstændig omsluttet af en IJenbro, der dog kun er tynd; Underkjæbens Prc. corojioideus 

 er svagere ; Prc. angularis er større, men mindre selvstændig ; 3dje og 4de Mellemhaandsben 

 ere vel indbyrdes frie, men dog tæt sammenføjede, med kun ufuldkomment udviklede 

 Ledflader indbyrdes, og deres nedre Ender vige lidt ud til Siderne ; i Foden ere For- 

 holdene tilsvarende som i Haanden. 



Fra Gomphotherium eller maaske snarest fra l'ormer, der have staaet lidt højere, 

 er der udgaaet Slægter i tre forskjellige Retninger. Fælles for dem, og vel arvet fra el 

 fælles Lidspring, er, at 3dje og 4de Mellemhaaudsben cre tæt sammensluttede eller fast 

 sammenvoxede indbyrdes ligesom de tilsvarende Knogler i Foden, og at Kloleddene ere 

 knoldformede. 



Camelus har i Forhold til den ene eller den anden af de andre højt staaende 

 Camelider beholdt et Par oprindelige Egenskaber: pi lindes i Overkjæben, men er dog særlig 

 udformet i Lighed med Hjørnetand, hvad allerede er antydet hos Gomphothermm; Ganens 

 bageste Rand mod Næsegangen har den sædvanlige Form. Ellers er Camelus en af de Slægter 

 af Familien, der ere naaede videst. De øvre Fortænder i det blivende Sæt ere forsvundne 

 med Dndtagelse af den 3dje, der er bleven krogformet; de nedre Fortænder ere mere skovl- 

 formede; 2den og 3dje Forkindtand ere forsvundne i begge Kjæber, ligeledes Iste nedre; 

 Bagkindtænderne have faaet meget høje Kroner; og i Overensstemmelse med Tændernes 

 Udvikling er Hovedskallen omformet, Mellemkjæben indskrænket, Overkjæben voxel, o. s. v.; 

 Næsebenel er udbredt bagtil; en Hinde-Aabuing i Næsehulens Væg findes; som hos andre 

 meget højbenede og langhalsede Drøvtyggere, der mest liave at rette Blikket nedefter, er 

 Øjehulen rettet skraat udad og nedad, dens Loft, Prc. supraorhitalis, forholdsvis bredt; 

 Halshvirvlerne ere meget lange, deres Tværtappe meget store; Skulderbladets Fosna supra- 

 spinata er smal, l'rc. coracoideus stærkt knoldformet; Overarmens Tuberculum majus er lav, 

 Biceps-V we.i\ bred og Knolden i dens Midte stor; Albuebenet er paa det mest fuldkonnie 



