1U6 



( Tragulidæ.) 



derfor snart sammen. 1 Fodrod og Mellemfod har Proioceras tilsvarende, men mindre 

 paafaldende oprindelige Egenskaber: Naviculare og Cuboideum ere ikke engang hos fnld- 

 voxne Dyr helt sammenvoxede, og Rnllebenet har beholdt en ret skarp Kam, der passer 

 ind i Furen mellem dem, og 3dje og 4de Mellemfodsben voxe først sammen hos aldrende 

 Dyr, endda ufuldstændig. Hos alle andre kjendte Medlemmer af Oxe-Rækken ere Navi- 

 culare og Cuboideum helt sammensmeltede, under den ensartede Paavirkning af Rullebenet, 

 den Knogle der har mest Indflydelse paa dem, og deres samlede Ledflade mod Rullebenet 

 er ganske jevn; og kun hos ganske enkelte andre ere 3dje og 4de Mellemfodsben ikke 

 fuldstændig sammensmeltede. Lige saa lavt som de laveste af de andre Tragulider staar 

 Frotoceras i følgende Egenskaber: p\ er tilstede baade i Over- og Underkjæbe ; Øjnene 

 ere af sædvanlig Størrelse og have ikke indsnevret Rummet imellem dem ; Trommebenet 

 er simpelt skaalformet, ikke opfyldt af svampet Benvæv og danner ikke Bagvæg i Under- 

 kjæbens Ledskaal, og Prc. postglenoideus er fri, veludviklet; 2det og 5te Mellemhaandsben 

 ere forholdsvis stærke, 3dje og 4de ere indbyrdes frie; Fingerleddene ere ret korte. Over 

 den ene eller den anden af de andre Tragulider staar Frotoceras i, at Øjehulen bagtil er 

 fast omsluttet af en Benbro, og at 2det og 5te Mellemfodsben ere indskrænkede til tynde 

 Splinter, der ligge frit ved øvre Ende af 3dje og 4de Mellemfodsben, alt Egenskaber, der 

 kunne gjenflndes hos andre Tragulider. En Egenskab har den faaet, der synes at gjen- 

 findes hos alle højere Tragulider og i det hele hos alle lavtstaaende Former af Oxe- 

 Rækken: Hannens øvre Hjørnetand er bleven lang, formet som en skarp Dolk. Taphvirvlens 

 Frc. odontoideus har en ganske lille Begyndelse til Tudform. Men højt over alle andre 

 Tragulider er Frotoceras naaet i en ejendommelig Omdannelse af Næse og Pande, særlig 

 paafaldende hos Hannen: Næsebenet er stærkt forkortet, saa at det ganske har mistet For- 

 bindelsen med Mellemkjæben, hvorfra det er vidt skilt, og saaledes, at Hovedskallens 

 Næse-Aabning er bleven lang og vender opad; og paa Hovedskallens Overside er der 

 fremkommet høje, dels knoldformede, dels kamformede Ben-Udvæxter, der sikkert have 

 været overklædte med almindelig Hud, et Par paa Issebenene, to Par paa Pandebenene, 

 over og foran Øjehulen, og et Par paa Overkjæbebenene langs Næse-Aabningens Rande. 

 En ualmindelig stærkt fremstaaende Kam langs Kinden har den ogsaa faaet, maaske snarest 

 frembragt af stærke Næsemuskler. 



Den miocæne nordamerikanske Leptomeryx, af Afdelingen Leptomerycini, kjendes 

 efter det meste af Hovedskallen, Halshvirvler og det meste af Lemmerne. En Egenskab 

 har den, der viser, at dens Udspring maa ligge langt tilbage, vel blandt de oprindeligste 

 Protoceratiner: dens Øjehule er ikke bagtil helt omsluttet af en Benbro. Lavere end 

 Frotoceras er den ogsaa i heil at mangle dens ejendommelige Næse og Pande. Lige saa 

 oprindelig som Frotoceras er den i at have pt, i hvert Fald i Underkjæben, i Formen af 

 Trommebenet og Underkjæbens Ledskaal, i at 2det og 5te Mellemhaandsben ere forholdsvis 



