108 



( Trnniilidæ.) 



2. Ciiiieii lang; Mult((nijii.lii>}i }iiiniis oi,- Caiiilaluni sammensmeltede. 



a. Tiommehnlcii ikke hldl af Beiivæv. 

 Lcptomcriicini. 



a. Bagkliullæiideinc lavkionedc; Ojehulcn Ijagtil ikke heil (inishillil af en Bcribio; 



Tronimebenet lille. 



Leplomeiyx. 

 /J. BaEklndtændeinc hojkroncdc ; Ojehulcn hagtil omslnltel af en lienbro; Trommcbcnet 



stærkt opsvulmet. 



Hypisiidus. ■ , 



b. Tionimehnlen fjldt af svampet Benvæv. 

 Tragulini. 



Ilyomoschus, Tiagulus. 



Bovidæ. Blandt lave Tragulider findes Stamformerne til Boviderues lange Hække; 

 de maa findes paa Overgangen fra lave Protoceraliner til lave Leptomeryciner; de have 

 væsenlig lignet Leptomeryx, men afveget ved endnu ikke at have faael Ganen forlænget 

 og ved endnu at have haft 2det og 6te Mellenifodsben fuldstændige og 3dje og 4de Mel- 

 lemfodsben frie. Fra saadanne Tragidider er der den jevneste Overgang til lave Bovider. 

 De Ændringer, der fuldbyrdes imdervejs, ere især følgende: p\ falder bort; ovre jo 2 og 

 p3, der hos Traguliderne have ret simpelt sammentrykt Krone med en mindre eller større 

 indre Hæl, eller næsten ere uden Hæl, faa næsten samme Form som p4, idet Hælen bliver 

 større, og Kronen i det hele breder sig; de tilsvarende nedre Kindtænder blive ogsaa 

 bredere, men beholde dog i Hovedsagen samme Bygning som for; 3dje øvre Mælkekindtand, 

 der hos Traguliderne nærmest har Mellemform, med lo ydre Spidser og en indre, faar 

 Bredform som dpi, idet der fremkommer en ny forreste indre Spids; Simis maxillaris 

 bliver større og udposer Taarebenet blæreformet i Øjehulens Bund; Øjehulen omsluttes 

 bagtil fuldstændig af en Benbro; Tindinggruben bliver mindre, Tindingkammene naa ikke 

 sammen og danne ikke en Crista sagittalis; Halshvirvlerne blive længere; de fleste af dem 

 miste de nærmest flade Ledføjninger mellem Hvirvelkroppene indbyrdes og faa istedel 

 Kugleled, idet Hvirvelkroppenes Bagsider blive hule, deres Forsider halvkugleforniet udbuede; 

 Taphvirvlens Frc. odontoideus mister sin simple Tapform, idet den bliver udbredt til Siderne, 

 saa at den faar Tudforni ; Lendehvirvlernes Torntappe miste deres ret stærkt fromadheldende 

 Stilling og blive næsten oprette og kortere; Albuebenet bliver endnu svagere i Midtstykket; 

 3dje og 4de Mellemhaandsben smelte sammen til et " Kanonben », og Midtkammen paa 

 deres nedre Ledflader strækker sig op paa Knoglens Forside; 2del og 5te Mellemhaandsben 

 vantrives endnu mere og opløses i Midten; Lægbenets Midtstykke, der hos 'i'raguliderne 

 allerede er opløst og forsvundet i sin længste Udstrækning, saa at der kun er svage, tynde 

 Levninger tilbage ved øvre og nedre Ende, bliver ved den nedre Ende endnu mere tilbage- 

 trængt og mister helt det Stykke, der hos Tragulider kan ligge som en splintformet Knogle, 

 mere eller mindre fastvoxet, i en Fure paa Ydersiden af Skiiuiebenets nedre Del; tilbage 



