133 



Uens Kindtænder have l'aael lidt liojere Kroner, og Hovedspidserne paa Dagkindtænderne ere 

 noget mere sammentrykte; de ovre Uagkindtænder have helt mistet Mellemspidser. Hoved- 

 skallen er noget fastere bygget, lidt kraftigere indrettet som Brækjern, Nakken saaledes 

 lidt mere sammenskudt, og med stærkere Kamme efter Tyggemusklerne ; foran Øjet er 

 fremkommet en «Taaregrube» ; Øjehulen er bagtil omsluttet af Ben. 



Eporeodon (med Mesoreodon) er gaaet et lille Skridt videre end Oreodon i samme 

 Retning. Saaledes er Kindbuens bageste Del lidt mindre oprindelig formet, vist mere paa- 

 virket af Øremuskler. 1ste Finger, der endnu findes hos Oreodon, er forsvunden. 



Endnu et Trin højere i samme Retning staar Promerycochoerus, hvis Hovedskal 

 bærer endnu stærkere Spor af Paavirkning af kraftige Tyggemuskler, en stærkere Crista 

 masseterica, mere udstaaende Kindbue, og hvis Nakke er endnu mere sammenskudt, saa at 

 den ydre Øregang ligger mindre frit. Trynen har været mere bevægelig, og Mellemkjæbens 

 og Overkjæbens Rande langs Siden af Hovedskallens Næse-Aabning ere noget trængte til- 

 bage. "Taaregrnbe« findes ikke. Lemmerne ere kraftigere, mere plumpe. 



Hojere endnu staar Merycochoerus, især i Ansigtets Omdannelse under Trynens 

 Paavirkning. Mellemkjæbe og Overkjæbe langs Næse-Aabningens Side ere skudte endnu 

 mere tilbage; ligeledes er Næsebenets Forrand trængt tilbage; derimod er MuUemkjæben i 

 Næsens Bund ualmindelig stærk, som Støtte for Trynen ; Mærker efter ualmindelig kraftige 

 Næsemuskler sees paa Ansigtets Knogler. Nakken er endnu mere sammenskudt og udbredt 

 til Siderne, den ydre Øregang helt indesluttet af omgivende Knogler. 



Fra Eporeodon er i en anden Retning udgaaet »Merychyas«, der især udmt-crker 

 sig ved at have faaet betydelig mere højkronede Kindtænder; Fortænderne ere derimod lidt 

 svagere. Kindbuens forreste Del er bleven stærkere, under Paavirkning af Masseter. An- 

 sigtet er forkortet. uTaaregrube" findes ikke; derimod er der en Hinde-Aabning mellem 

 nogle af Ansigtets Knogler foran Øjehulen. 



Leptauchenia (med Cyclopidius, PUhecistes) har til Yderlighed overdrevet de Egen- 

 heder, der findes hos «Meri/chi/us». De bageste Kindtænder blive endnu højere; Fortænderne 

 ere helt vantrevne og kunne tildels falde borl ; ogsaa øvre Hjørnetand og nedre forreste 

 Kindtand, der hos «Meri/chyus» ere omtrent som ellers hos Oreodontiner, vanslægte og blive 

 smaa; de andre Forkindtænder blive smaa, skjont højkronede. Mellemkjæben er stærkt 

 indskrænket. Kindbuens forreste Del bliver meget høj. Ansigtet er stærkt forkortet. 

 Hinde-Aabningen foran Øjehulen bliver meget stor og bortæder en stor Del af Næsebenets 

 Siderand. Nakken er stærkt sammenskudt og udbredt til Siderne. 



Anthracotheriidm"), • 



I. Ovre og nedre Forlænder og nedre Iljorncliind slorc; forreste nedre Kindland al' sædvanlig 

 Form; forreste Mellenispids paa ovre Bagliindtænder veludviltlel Mcllemkjæbcn stærk. 

 Anthracotberiini. 



Antliracolheriuni, Hyopotamus. 



