150 



{Eqvidæ.) ' 



haandsbenel; 3dje Finger har laael en meg^l slor Overvægt over 2ilen og -ide, der ere 

 svundne ind og trykkede tæt til 3dje, under Gangen neppe mere rørende ved Jorden; 

 IMidtkam paa Forsiden af nedre Ledflade af 3dje Mellemliaandsben begynder at fremkomme. 

 Bækkenet har bredt Hofteben, og Sædebenet er ifærd med at forkortes. Laarbenets Hals 

 begynder at fortykkes, Crista glutæa er mere fremstaaende, indre Rand af Furen for Knæ- 

 skallen begynder at svulme op. Skinnebenet er sværere, især foroven; Lægbenet er spinkelt, 

 dets nedre Halvdel tæt lagt ind til, og sammensmeltet med. Skinnebenet; dets Ledflade 

 mod Hælbenet forsvinder. Fodroden er bredere, og dens underste Rækker ere meget mere 

 fladtrykte, især Navicvlare og Cimeiforme HI. De tre mellemste Tæer ere formede paa 

 lignende Maade som de tilsvarende Fingre. 



Igjen paa et væsenlig højere Trin staar den miocæne og pliocæne europæiske, 

 asiatiske og nordamerikanske Hipparion (med »Neohipparion«), hvis Skelet kjendes fuld- 

 stændig. Fortænderne ere sværere, mere højkronede end hos Anchitherium og vist oftest 

 alle med Grube. Iste Kindtand er ifærd med al vantrives helt. Alle de andre Kindtænder 

 have faaet højere Kroner og ere indhyllede i et tykt Lag af Tandkit. Paa de øvre bred- 

 formede Kindtænder ere de indre Hovedspidser sammentrykte, og Emailleklædningen har 

 paa sine Steder stærk Tilbøjelighed til at slaa Folder; mellem de to indre Hovedspidser 

 er der fra Kronens Cingulum opvoxet en stærk fri søjleformet Spids, en Dannelse, hvortil 

 der hos Anchitherium i det højeste findes svage Spor. De nedre Kindtænder ere stærkere 

 sammentrykte, og mellemste og bageste indre Spids ere mere iøjnefaldende tvedelte, mere 

 sløjfeformet udbredte. Baade Fortænder og Kindtænder have større Indflydelse paa Kjæ- 

 berne, som de fylde meget mere ; Overkjæbebenets Krop er sænket meget mere nedad og 

 mere fyldt af Sinus maæillaris, der mere lejrer sig omkring Canalis infraorbitalis \ Crista 

 masseterica er meget stærkere og skyder sig længere frem. Næsehulen er meget større. 

 Sinus froiitalis ligeledes. Pandebenets Prc. postorbitaUs naar ned til Frc. zygomaticus sqvamæ, 

 hvormed den er fast sammenvoxet. Skulderbladets Frc. coracoideus er mere knoldformet. 

 Overarmens Tuberculum majus er tykkere, og Biceps-Vmen er tvedelt. Albuebenets .Midt- 

 stykke er endnu spinklere og fast sammensmeltet med Spolebenet ligesom dets nedre Ende. 

 Haandrodens Knogler ere endnu mere fladtrykte. 3dje Finger er endnu tykkere i Forhold 

 til 2den og 4de, og dens Mellemhaandsben har faaet en skarp Midtkam paa Forsiden af 

 nedre Ledflade. Laarbenets Heste-Egenskaber ere lidt mere fremtrædende. Lægbenet er 

 endnu mere indskrænket, paa Midten blevet til Baand. 3dje Taa er ligesom 3dje Finger 

 endnu stærkere. Hos nogle Arter, ikke hos alle, findes i Ansigtet foran Øjehulen en anselig 

 Kirtelgrube, vel af lignende Slags som Drøvtyggernes «Taaregrubei>, en Dannelse, hvortil 

 der ogsaa hos Anchitherium findes Spor. 



Den pliocæne nordamerikanske Prothippus {"Protohippus«), der kjendes efter væsen- 

 lige Skelet-Dele, fjerner sig kun lidt fra Hipparion. Den væsenligste Forskjel er, at Søjlen 



