195 



danske Moser, og ligeledes blandt en Del franske Heste-Tænder fra Solntré, findes ikke faa, der i Kronens 

 Krumning ere overniaade lidt forskjellige fra Tjpen for E. curvidens, og enkelte, der cre fuldt saa stærkt 

 krummede. Hvis Typen for E. curvidens er en m ?, en af de mest krummede Tænder i Rækken (og at det 

 ikke er det, vil vist ikke kunne godtgjares), er der ikke noget paafaldende i dens Krumning. Saaledes som 

 Sagerne i øjeblikket staa, taar man det Indtryk, at alle de lese øvre Kindtænder, der paa Grund af deres 

 stærke Krumning ere henførte lil E. curvidens, kun ere de bageste Kindlænder af en eller anden Heste-Art, 

 eller af liere Arter, med ellers sædvanlige Krumnings-Forhold; meget muligt ere nogle af de paagjeldende 

 Tænder, deriblandt Typen, af selve Kqvus caballus og skrive sig fra en senere Tid, end man har troet. — 

 Om Owen's E. curvidens og Hesten fra Lagoa Santa ere samme Art eller ej, kan ikke siges. (Hvis Owens 

 E. curvidens er lig E. caballus, er Arten fra Lagoa Santa en anden.) Blandt de ovre Heste-Kindtænder af 

 blivende Sæl fra Lagoa Santa, der gjemmcs i Kjøbenhavns Museum, er der kun enkelte, paa hvilke Kronens 

 Krumning kan secs; de fleste ere for stærkt nedslidte; og de mere fuldstændige Tænder, der haves, ere enten 

 >H 3 eller Forkindlænder og have ikke nogen usædvanlig Kiumning. Emailleslyngningcrne om Kronens to 

 Midigruber crc hos Typen for E. cnrvidcns noget mindre fine end hos Lagoa-Santa-Hcstcn, Ribberne paa 

 Kronens Yderside ere noget mindre fremslaaende, og Indersøjlen er maaske noget storre. Men Korskjellen 

 mellem Tænderne af Lagoa-Santa-Heslen og af E. curvidens typ. er ikke større, end at de dog nok kunde være 

 af samme Art. — Større er Overensstemmelsen mellem Lagoa-Santa-Tænderne og de øvre Kindtænder, somAme- 

 ghino (Rev. Arg. p. 74) har afbildet under Navnet E. curvidens, især i den noget finere Foldning af Emailleii 

 omkring Midtgruberne og i Ribbernes stærkere Fremtræden. — Fuldstændig i alle Henseender er Overensstem- 

 melsen mellem Lagoa-Santa-Tænderne og dem, Burmeister regner til E. curvidens (Am eg h ino's E.rectidens). 



Eqvus americanus, der skal være opstillet af Gervais, i Gay, Historia fisica y politica de Chile, 

 regnes almindelig, gjetningsvis, for ens med E. curvidens. 



Eqvus macrognathus, opstillet af Weddell efter Kjæbestykker og nogle andre Skelet-Dele fra 

 Tarija i Bolivia, men bedst kjcndt efter den Beskrivelse og de Billeder, som P. Gervais (Castelnau, etc., 

 18i5, p. 33 — 35, pi. VII, fig. 1—10) har givet af dem under Navnet Eqvus (3: Hippidium) neoyrz-us Lund. 

 De fleste af de paagjeldende Levninger tilhøre ganske rigtig en Hippidium, vist H. principale; men lo af de 

 afbildede øvre Kindtænder (fig. 2 og 3) ere af en ægte Eqvus og ere af Leidy (.lourn. Acad. Nat. Se. Phila- 

 delphia, 2. ser., vol VII, 1869, p. 260) henførte lil E. curvidens, hvad Burmeister (Los Caballos fiisiles, 

 1875, p. 5) godkjender. Anieghino (Kevisia Arg. Hist. Nat., tom. I, 1891, p. 65— G6) henforer dem til sin 

 E. rectidens (se nedenfor). De stemme saa godt med Tænder af Lagoa-Santa-Hesten, at der neppe kan 

 tvivles om. at de ere af samme Art. 



{Eqvus devillei opstillet af Gervais efter et Kjæbestykke og et Rulleben fra Tarija (Castelnau etc, 

 18.i5, p. 35 — 36, pi. VU, fig. 11, 12) er en Hippidium, vist H. neogceum, som almindelig ment.) 



Eqvus andium. Efter nogle Kindtænder og Knoglestykker fra Ecuador opstillede A. Wagner 

 (Sitzungsber. k. baycr. Akad. Mnnchen, Jahrg. 1860, p 336—338, i en Afhandling »uber fossile Siiugethier- 

 knochcn» fra "Umgebung des Chimborasso«) 'Eqvus fossilis Andium« som "eigenthumliche Art«; Forskjel 

 fra E. caballus var det ikke lykkedes ham at finde. — En righoldig Samling Kjæber og andre Skelet-Dele 

 fra samme Egn er udforlig beskreven, under Navnet E. andium, af Branco (tiber eine fossile Saugcthier- 

 Fauna von Punin bei Riobamba in Ecuador, Palæonlol. Abhandl., Bd. 1, Heft 2, 1883, p. 20—110, pi. II— XI). 

 Arten staar nær ved Lagoa-Sanla-Hesten, men er mindre og har koftere og sværere Lemmer. Foran Ojet 

 fandtes (eller maaske rettere kunde findes) en tydelig "Taaregrube«, en Egenskab der neppe findes undtagen som 

 større eller mindre Sjeldenhed hos andre ægte Heste, hvis Ansigt er kjendt (se især Lydekker, Procecd. Zool. 

 Soc. London, 1904, vol. 1, p. 426—431, og Pocoek, Ann. Mag. Nat. Hist., 7. ser., vol. XIV, 1904, p. 317, ibd. vol. 

 XV, 1905, p. 516 — 518), ikke hos E. curvidens fra Plata-Landene, vel altsaa heller ikke hos Lagoa-Santa-Hesten. 



Eqvus quitensis opstillede Wolf (Geogn. Mitth. aus Ecuador, Neues Jahrb. f. Mineralogie, Geol. u. 

 Palæoiitol., Jahrg. 1875, p. 155) efter Knogler, der findes »iiber das ganze qnitensische Hochland zerstrcut in 

 den Tullen«. Arten skal være "klciner, aber in aller Theilcn plumper und robusler als Eqvus caballus«. 

 Branco (1. c.) stiller Navnet som enstydigt med E. andium. 



Eqvus argentinus opstillede Burmeister (Los Caballos fiisiles etc., 1875, p. 55—56, pi IV, fig. 1, 

 2, 6) efter en las øvre Kindtand og efter en Underkjæbe med alle Kindtænder (tidligere beskreven af Bur- 

 meister som E. devillei Gerv.) fra Plata-Landene. Underkjæben henførte han selv senere (Los Cab. fos., 



2S* 



