Uj magyar lepkealakok/) 



Irta A. Aigner Lajos. 



A lepkészetnek egyik legérdekesebb oldala a fajváltozatok 

 tanulmányozása. Nem tekintve a mesterséges úton előállított el- 

 téréseket, melyeknek a tudományra való fontossága ma talán 

 még kellően meg sem Ítélhető és méltányolható, már a szabad 

 természetben előforduló fajváltozatok is rendkívül érdekesek arra 

 nézve, ki ily jelentéktelennek látszó eltérések iránt érzékkel bír. 

 Ámde azok tanulmányozása nemcsak érdekes, hanem a faj meg- 

 ítélésére fontos is. 



A faj fogalma számos lepkealakot illetőleg eléggé ingadozó. 

 Merő véletlenség volt, melyik alakot írták le törzsfaj gyanánt, 

 mely mellett a többi, utólag felmerült alak kénytelen volt annak 

 fajváltozataként szerepelni, illetőleg magát annak alárendelni. így 

 p. o. Pieris Napi L. és számos más fajnál az első ivadékot is- 

 merték el törzsfajnak, viszont Pieris Daplidiee L. és sok más 

 fajnál a második ivadékot tekintették annak. 



A rendszernek kritikai revisiója alkalmával, nézetem szerint, 

 zsinórmértékül kellene venni azt, hogy kivétel nélkül a tavaszi 

 ivadék teliültessék a törzsfajnak, mert miként az eltérések tanul- 

 mányozása tanúsítja, a legtöbb esetben ez az ivadék az állandó, 

 kevéssé változó, míg a nyári ivadék sokkalta inkább hajlik az 

 eltérésre. Ezt érthetővé teszi az a körülmény, hogy az előbbinek 

 báb alakjában, többnyire csupán a téli hidegséggel kell meg- 

 küzdenie, holott az utóbbi az időjárás különböző változásának van 

 kitéve, a mely mind a hernyót, mind a bábot érheti. 



De még valamely nemnek egyes fajai, s azok egymáshoz 

 való viszonyára is fogunk esetleg nem lényegtelen következteté- 

 seket vonhatni, hogyha egyszer végig tekinthetünk mindegyik faj 

 variabilitásán, vagyis az eltérések azon körén, melyet az egyes 

 fajok felmutathatnak. 



*) Bemutatta szerző a K. M. Természettudományi Társulat állattani szak- 

 osztálj'ának 1905. májusi ülésén. 



Rovartani Lapok XIII. 1906. április. 



