10' A. Aigner Lajos 



Messaris, Radena, Nedaria, Yphthima^ Neojíe, Lethe^ Mycalesis, 

 Elymnias, Debis, Melanitis, Rajjala, Satsuma, Niphanda^ Árhopcda^ 

 Curetis, Aplinaeus, Zizera, Telicota, Hcdpe, Ismene, Notocrypta, 

 Céloenorrhinus^ Pterygospidea, Bhopcdocampta, Hasora, Daímio, 

 Aeromachus és Isoteinon. 



Ezeknek a nemeknek részben a palaearctikus Ázsiában is 

 van képviselőjük, legnagyobb részük azonban tisztán trópusi és 

 leginkább az ilyenek okozzák a japáni lepke-fauna kevert voltát. 



Már ebből a rövid összehasonlításból is kitűnik, mily válto- 

 zatos és érdekes Japánország lepke-faunája s mennyire alkalmas 

 arra, hogy bizonyos egységes, az állatföldrajz szempontjából 

 nagyfontosságú elveket és következtetéseket vezessük le belőle. 



A nagy és a kis viaszmoly/) 



Irta Lósy József. 



A méhek legnagyobb ellenségéi a lepkék sorából kerülnek 

 ki. Ezek a nagy viaszmoly (Galleria mellionella L.) és a kicsiny 

 Achroia grisclla F. (Galleria alvearia Dup.). A méhesgazdák sze- 

 mében különösen a nagy gyűlölt imposztor s sok van a rovásán. 

 A méhek életét több éven át tanulmányoztam s bár egyenesen 

 ritkán fordult feléjük a figyelmem, mégis az életükből sokat 

 sikerült ellesnem. Megfigyeléseim alapján életmódjukról szaba- 

 tosabb képet kivánok rajzolni. Először a nagy viaszmolyról alko- 

 tott, régebb nézeteket mondom el, s ahhoz fűzöm az én megfi- 

 gyeléseimet. A kicsinyre csak újabban fordult élénkebb figyelem 

 és feltárt életmódjának ismertetésével kivánom a méhesgazdák 

 figyelmét ráterelni. 



A nagy viaszmoly életmódjáról eddig a következő véle- 

 ményt alkották meg. 



Hubert L. dr. ^) szerint hernyói júniusban és júliusban 



*) Kivonat a szerzőnek „A méh néhány ellenségéről", a M. orvosok 

 és természetvizsgálók Szegeden tartott XXXIII. vándorgyűlésén előadott 

 értekezéséből. 



1) Dr. L e u n i s Synopsis der Thierkunde. III. Auflage. II. Bánd. p. 

 354. 1886. 



