130 A. Aioiiei' L'tjus. 



gélj^ mentén pedig egy sornyi barna hosszúkás folt van s a 

 szegélyen a 2 — 4. sejtben barna keretű folt nyoma látszik ; annál ki- 

 rívóbb a sárga eellularis folt ; az alsó szárny szabályos. (Párád, 

 1 900. jul. 15. Török Artúr.) Ezt a gyönyörű eltérést a fel- 

 fedező tiszteletére ab. Töröki-wek nevezem. 



Argynnis Paphia L. (á, 57 mm.) Fölül szürkésbarna, azaz 

 fekete pikkelyekkel sűrűn borított. (Treitschke- gyűj- 

 temény.) 



Ab. nigricans Cosm. (?, 62 mm.) Felső szárnya egészen 

 fekete, csupán a tőtér sárgás zöld, a szegély mentén pedig 

 hosszúkás barna foltok nyoma látszik; alsó szárnyának külső 

 fele fekete, a szegélytéren egy sornyi hosszúkás barna folt van, 

 a szegélyholdak barnák. Alul az alsó szárny két belső ezüst 

 sávja nagy folttá folyt egybe, a középső ezüstsávnak csak nyoma 

 látszik. (22. ábra) (Arad, 1895. Gruber Ede.) 





22. ábra. 



Más példány (á, 64"5 mm.) felső szárnyán a részben meg- 

 szélesedett erek összefolytak az igen hosszúra megnyújtott sub- 

 marginalis foltokkal, a szegélytéren levő foltok szétfolyó sávokká 

 megnyúltak ; az alsó szárny középterén szétfolyó fekete szalag 

 terül el, amelyből széles sugarak futnak a szegélyig. (T r e i t s c h- 

 k e -gyűjtemény.) 



Harmadik példányon (í, 60 mm.) mindkét szárny összes 

 foltja raegszélesedett, minek folytán a szárnyak külső fele csak- 

 nem egészen feketévé válik, csupán a szegély mentén levő 

 háromszögű foltok viselik az alapszínt. Alul az alsó szárny belső 

 ezüst sávjai többé-kevésbbé egybefolytak, a külsőnek pedig 

 csak nyoma látszik. (Treitschke- gyűjtemény.) 



