Le fl;e-fH érései; a Ma^^yU'' Kuiiireii Muztuin gyiijtemeiiyéböl l'll 



Negyedik, igen nagy példány (?, 77 mm.) nagyon liasonlit 

 az előbbiliez, de Ivevésbbé sötét rajzú, a foltok tisztábban lát- 

 hatók, de kevésbbé összefolytak. Alul az alsó szárny okkerbarna, 

 csak az elülső szegélyen van jókora nagy fűzöld folt, a középső 

 sáv eleje erőteljes, de lefelé mind jobban elenyészik, az ezüstös 

 szegély igen széles. (Corfu, Treitschke- gyűjtemény.) 



Az első példány leginkább hasonlít Morton ábrájához 

 (Ent. M. Mag. 1898. Tab. 1.) s az általam közölthez (111. Zeit. 

 f. Ent. 1898. p. 376. és Rovart. Lap. 1899. p. 83.) ; hasonló 

 példányt említ F r i n g s (Soc. Ent. 1900. p. 2.), valamint U n - 

 terberger (111. Zeit. f. Ent. 1897. p. 652.), ki azt ab. Bjckeinek 

 nevezte, mely név azonban érvénytelen. Kevésbbé sötét rajzúak 

 a következő ábrák: Mitis (IV. Jahrb. Wien. Ent. Ver. 1893. 

 Pig. 2. 3.);Weir (The Entomologist 1882. p. 50. Taf. l.Fig. 4.) 

 és Friedlander (Berl. Ent. Zeit. 1888. p. 491. Taf. 7. Fig. 1.) 



Argynnis Pandora Schiff. (?, 73 mm.) A felső szárny középső 

 sávjának foltjai az elülső szegélyen nagy fekete folttá megszé- 

 lesedtek. (Treitschke- gyűjtemény.) 



Rovartani jegyzetek és megfigyelések. 



Irta Dr. Szilády Zoltán. 

 II Hemiptera. 



A karimás poloska táncza. A kolozsvári fellegvár déli szik- 

 láin verőfényes napos időben észleltem, hogy a paréj levelén 

 társaságban sütkérező karimás poloskák (Syromastes marginatus) 

 szétterpesztett lábaikon jobbra-balra himbálták széles testűket. 

 A szokatlan jelenséget kísérőmnek is mutattam és azóta 

 többször láttam magara is. A szúnyogpoloskáknak és ma- 

 guknak a szúnyogfélékiiek ilyenféle mozgása ismeretes dolog. 

 Tipula-féléket például gyakran láttam a pinczegádor tetőzetén 

 négy lábon függve himbálódzní, miközben testük függélyes 

 irányban fel s le mozgott vagy inkább rezgett meglehetős se- 

 besen. Nagyobb poloskákon azonban még nem vettem észre ezt 



