﻿4 KRISTIANIAP. SENGLACIALE OG POSTGLAC. NIVAFORANDR. 



Denne opfatning har også J. H. L. Vogt (1. c), A. M. 

 Hansen ^) og andre sluttet sig til, men i nyeste tid er den be- 

 stridt af flere, særskilt af N. 0. Holsf^). Raerne på begge 

 sider af Kristianiafj orden synes med fuldgode grunde at kunne 

 parallelliseres med de finske grusrygge, der er betegnede som 

 ^^Salpaussélkd^ ] for disses vedkommende har imidlertid Seder- 

 holm,^) Bamsay^^) Bosberg o. fl. påvist, at det ikke kan an- 

 tages, at de betegner grensen for en særskilt nedisning, men 

 at den nedisning, de tilhører, har havt sin grense langt uden- 

 for det af dem markerede område. 



Denne oprindelig allerede af Kjerulf fremholdte opfat- 

 ning, som for Finlands og Kolas vedkommende må ansees 

 for bevist, må jeg også slutte mig til for det sydlige Norges 

 råer; de han ikke betegne ydergrensen for en særskilt nedisning^ men 

 kun en længere stilstand af en (under oscillerende fremryk- 

 ninger) tilbagerykkende indlandsis, der har strakt sig udenfor ra- 

 ernes grenser. 



Om raerne betegnede grensen for en særskilt istid, en 

 særskilt nedisning, måtte man nemlig uden al tvi vi vente at 

 finde en væsentlig forskjel på beskaffenheden af landet uden- 

 for og indenfor raerne, hvad både De Geer selv og Seder- 

 holm har pegt på. En sådan forskjel findes imidlertid aldeles 

 ikke. Den faste fjeldgrund i landet udenfor raerne i Jarls- 

 berg og Smålenene viser aldeles den samme skurede og 

 glattede overflade, med ypperlig opbevarede skuringsstriber 

 og render, med roches moutonnées (hvalskrotfjeld) o. s. v., 

 som fjeldgrunden indenfor raerne, og bærer i alle henseender 



^) A. M. Hansen. „Menneskeslægtens ælde", Kristiania 1894, p. 20. 

 „Paa Østlandet når storbræranden frem til kysten og mærker sin 

 yterste linie ved raerne i Grevskaperne og Smålenene" ; o. fl. st. 



2) L. c. p. 32 (tydsk oversættelse)': «Naturlich findet sich durchaus 

 kein Grund daftir einige von diesen Moranenreihen als Grenzen fiir 

 verschiedene Eiszeiten anzusehen". 



3) J. Sederholni. „0m istidens bildningar i det indre af Finland" ; Fen- 

 nia I, 7 (1889;, p. 32 ff. o. fl. st. 



*) W. Bamsay. Geol. Entwickelung der Halbinsel Kola", 1898, p* 

 117, ff. 



