﻿24 KRISTIANIAF. SENGLACIALE OG POSTGLAC. NIVÅFORANDR. 



de øverste lag (c. 1 meter eller knapt dette) findes i mængde 

 i en liden forholdsvis kort form, i regelen høist 15 mm. lang (lidt 

 større explr. er meget sjeldne) aldeles forskjellig fra den store 

 langstrakte form, der er herskende i de lavere lag af yoldia- 

 leret. Også macoma calcaria når ikke den størrelse som lavest 

 nede. Dernæst fattes flere af de i de lavere lag optrædende 

 arter, medens flere nye er kommet til navnlig 



yoldia hyperborea, Loven hyppig i et enkelt tyndt lag 



modiolaria nigra, Gray (et expl. der må have været 

 over 50 mm. langt) 



cylichna Reinhardti, Møll. Mørch, sjelden 



bela nobilis [rugulata), Møll., sjelden 



trophon truncatus, Strøm, ligeså 



lepeta coeca, MiilL, ligeså sparsomt 

 medens enkelte allerede lavere optrædende arter, navlig 



niicula tenuis, Mont. var. expansa 



natica grønlandica, Beck og 



neptunea despecta. Lin & var. carinata 

 her er hyppigere end lavere nede. 



Umiddelbart over dette lag med den lille form af port- 

 landia ardica går yoldialeret uden nogen skarp grense over i 

 c) arealer, underst med en stor form af area glacialis. 

 Gray høiere op med en mindre form af samme art. Arcaleret, 

 hvis mægtighed ved Valle kun er ca. V2 — ^U meter har 

 trods den ringe mægtighed en ganske afvigende fauna fra 

 yoldialeret, og de to ledende arter i begge (portlandia arctica 

 og area glacialis) blev ingensteds fundet i samme lag ihvor- 

 vel afstanden mellem det øverste lag med portlandia arctica 

 og det underste med area glacialis kun var høist et par deci- 

 meter. Faunan i arealet omfattede foruden 



area glacialis, Gray også 



leda pernula, Miill. den lille almindelige form 



nucula tenuis, Mont., var. expansa 



portlandia lentieula, Fabr. 



yoldia hyperborea, Loven. 



axinus flexuosus, Mont. 



