﻿YOLDIALERETS MOLLUSKER. 35 



Her skal i det følgende vedføies nogle korte bemærkninger 

 om de enkelte molluskarter i yoldialerets fauna, idet tillige 

 henvises til figurerne. 



Pecten islandicus, Miill. fandtes kun på en enkelt fore- 

 komst, Arums teglværk nær Sarpsborg, i et lag neppe over 

 elvens (havets) nivå og også her kun i et par explr. af ikke 

 synderlig betydelig størrelse (ca. 75 mm.), af en usædvanlig 

 langstrakt og usymmetrisk skjæv form, med ualmindelig vel 

 vedligeholdt skulptur (se tab. V fig. 1 a — d). 



Modiolaria fiigra, Gray fandtes kun i et eneste defekt 

 explr. høit oppe i lagrækken ved Valle teglværk. Exemplaret 

 (se tab. V fig. 5) kan antages at have havt en længde af ca. 

 .50 mm., således ikke såmeget under den størrelse, som G. 0. 

 Sårs anfører for explr. fra Finmarken. (57 mm.). 



Yoldid hyperborea, Loven tilhører som ovenfor nævnt 

 kun et bestemt lag allerøverst i yoldialerets lagrække, hvor 

 denne går over i arcaleret; den fandtes i dette lag hyppig 

 både ved Valle og Evje teglværker og ligeså ved Kjelleollen 

 nær Tønsberg, i indtil nogle og firti mm. lange exemplarer. 



Exemplarerne (se tab. III fig. 7) stemmer i form meget 

 nær med exemplarer fra Grønland, som jeg har erholdt til 

 sammenligning fra Kjøbenhavns universitets zoologiske samling 

 ved velviUie af hr. cand. A. S. Jensen; nogle explr. (se fig. 

 6 a — c, Tab. III) er tildels noget længer uddragne end på 

 TorelVs figur af y. htjperborea^ Loven, fra Spitsbergen i), men 

 ikke på langt nær så stærkt uddragne som Sars's y. limatula, 

 og endnu mindre lange end islandske exemplarer af Say's y. 

 limatula. Alle disse former er imidlertid vistnok kun varie- 

 teter af samme art, om end ret skarpt adskilte i sin udbredelse, 

 idet f. ex. ved Grønlands kyster, som paa Spitsbergen kun 

 lever y. hyperborea^ på Island kun hj. limatula, Say, i Fin- 



1) 0. Torell «Spitsbergens molluskfauna", Tab. 2, fig. 6 a, b. 



