﻿68 KRISTIANIAF. SENGLACIALE OG POSTGLAC. NIVÅFORANDR. 



kariske hav. AuriviUius anfører denne art fra Chantanga- 

 bugten fra 15 favne, fra Pitlekaj og Vegas vinterhavn fra 

 10 — 15 favne (men derhos også i mængde fra Lawrence-øen 

 fra 55 favne). Friele anfører den fra Tromsø fra 20 favne, 

 fra Bodø fra 10 favne o. s. v. Sparre- Schneider omtaler den 

 fra Tromsø amt som „overalt ganske talrig fra 15 favne og 

 nedover" uden hensyn til bunddækket. Ellers findes den også 

 på større dyb (30—300 favne G. 0. Sårs; 10—658 favne, 

 Nordishavet, Friele), men er ifølge iagttagelserne fra Asiens 

 kyst åbenbart i selve Nordishavet hyppigst på grnndt vand 

 8 — 20 favne, eller 16—40 meter. Ved Grønlands kyster er 

 denne circumpolare form forholdsvis meget sjelden („very 

 rare" Mørchi Rinks „Greenland" 1877, p. 438; Posselt 1. c. p. 86). 



Sipho togatiis, Mørch (= s. curtus, Yeffr., Friele) anføres 

 (som fusus Sabini) af Leche fra det kariske hav fra lerbund 

 fra fire lokaUteter fra 20, 23, 32 og 50 favnes dyb, overalt 

 dog kun et eller to exemplarer; Collin anfører den i alt i 

 57 explr. fra 11 lokaliteter i det kariske hav, fra 10 — 100 

 favnes dyb, her åbenbart hyppigst i)å større dyb ; langt hyp- 

 pigere synes den at være længer øst ved Asiens nordkyst, 

 thi herfra anfører AuriviUius den fra Aktiniabugten fra 5 til 

 10 favne, eller 10 til 20 meler dyb i ikke mindre end 220 exem- 

 plarer, ligeså fra 2 andre lokaliteter på Taimyrhalvøen fra 

 lerbund 35—36 favnes dyb også i mange (60) explr., endelig 

 fra Chatangabugten fra 15 favnes dyb og fra lerbund mellem 

 Stolbowojøen og Blischniøen fra 12 favnes dyb (her 24 explr.). 

 Det synes efter dette, at arten i ishavet N. f. Asien fortrinsvis 

 hører hjemme og findes i mængde på mindre dybder 10 til 30 

 meter., ihvorvel den også dybere kan findes ret talrig. I den 

 nordre del af Atlanterhavet findes den efter Friele også ned 

 til meget store dyb. Ved Norges kyst er den ikke fundet, 

 derimod ved den murmanske kyst, Spitsbergen, New Found- 

 land, Grønland („very rare" Mørch 1. c), men dens hoved- 

 forekomst synes nu at være langs Asiens N. kyst. 



Det er af interesse, at de i det kariske hav forekom- 

 mende varieteter af denne art omfatter både former, der stemmer 



