﻿92 KRISTIANIAF. SENGLACIALE OG POSTGLAC. NIVÅFORANDR. 



Det synes vanskeligt at forklare denne såpas hyppige ud- 

 bredelse af former fra grundere vand på disse store dyb i 

 det norske hav. Den forklaringa), som hidtil har været an- 

 ført, er den allerede ovenfor nævnte, at de arktiske skjæl 

 skulde være oprodede på sjøbunden på grundere vand enten 

 af isfjeld eller af iskoss og så transporteret fra ishavet-) ned 

 til de steder, hvor de nu findes, idet de her måtte være sun- 

 ket tilbunds ved smeltning af den is, der havde transporteret 

 dem. Denne forklaring lader sig indtil videre ikke afvise ; 

 men den er ved nærmere påseende ikke så sandsynlig, som 

 man maske på forhånd skulde antage. 



Imod denne forklaring taler, som cand. Jensen gjorde mig op- 

 mærksom på, at sammen med de ovennævnte former på en station 

 (1809 f.) også fandtes subfossile skaller a,f portlandia intermedia, 

 M. Sårs, der kun vanskelig synes at kunne være transporteret 

 af isfjeld, da den lever på så pas store dyb (40 — 500 f.), at isfjeld 

 neppe kan antages at kunne have rodet op søbunden til sådan 

 dybde. Da denne art imidlertid hidtil kun foreligger fra en en- 

 kelt station, kan denne isolerede iagttagelse vel ikke tillægges 

 nogen altfor stor vægt. 



Af større betydning er det vel, at en så betydelig og 

 almin delig transport af skjæl og endnu mere vel af de oven- 

 for nævnte otoliter fra grundere vand til de store d^^b ved 

 hjælp af isfjeld eller iskoss i og for sig synes vanskelig at 

 forklare og ikke meget sandsynlig. Da de omtalte arter af 

 skjæl mest er former, som lever på lerbund^ mest på 5 — 20 

 favne, måtte de isfjeld eller iskoss, der skulde have trans- 

 porteret dem, have pløiet dem op foran sig med det ler, 

 hvori de har levet, i isfjorde, hvor bræer skrabede bunden 

 foran sig inden sin kalvning, eller på grunde strækninger af 

 ishavet hvor kossdannelser kunde skrabe bunden. Men det må 

 vistnok indrømmes, at det naturligste i sådanne tilfælde vilde 



1) Jeg bortser fra muligheden af transport ved hvalrossens fortæring 



af skjæl. 

 '') Portlandia arctica lever nemlig ikke engang nu ved de nærmest 



tilgrænsende kyster af Grønland og Island (Jensen). 



