﻿DET ÆLDRE ARCALER. 117 



Det samme arealer som ved Glommen s. f. Sarpsborg 

 overleier det yngre yoldialer, findes også i stor udbredelse 

 ved Sandefjord og mellem Sandefjord og Larvik på Tjølling- 

 halvøen; overleiringen over yoldialer er her vistnok ikke 

 sikkert påvist, men er dog yderst sandsynlig, da også her i 

 denne trakt yoldialeret er påvist (Ranviken), om end knn 

 ganske lavt over havet (blot op til 5 å 10 m.). Ved Sande- 

 fjord påviste jeg dette ældre arealer i lertakene ved Sande- 

 fjord teglværk, her med overliade ved 13 m. o. h., dækket af 

 isocardialer, ligeså ved Steins teglværk, hvor arcalerets over- 

 flade nåede noget høiere op til ca. 25(?) m. o, h., også her 

 overleiet af isocardialer. I Tjølling påviste jeg det ældre 

 arealer ved Skisaker nær Viksfjorden, ca. 3 m. o. h., også her 

 overleiet af isocardialer. 



Faunan i dette ældre arealer er på alle de undersøgte 

 forekomster den samme; den omfatter følgende arter: 



pecten septemradiatus, MiilL, en ganske liden, stærkt ribbet 

 form, forholdsvis sjelden og blot ved Glommen (Øyen); 



yoldia hyperborea, Loven, temmelig almindelig på alle fore- 

 komster, særlig ved Skisaker, hvor den fandtes i mængde 

 og i meget store expl. op til 45 mm.; 



portlandia lenficula, Fabr., sparsomt, men jevnt udbredt; 



portlandia intermedia, Sårs, (nogle expl. fra Sandefjords tegl- 

 værk; P. Øyen) (se tab. VI., fig. 9); 



nucula tenuis, Mont. var. expansa^ ligeså; 



leda permda, MiilL, mest i en liden form, stemmende med den 

 nulevende i Kristianiafj orden; ved Skisaker også var. 

 costigera, Leche; sparsomt; 



area glacialis, (^ray, op til ca. 18 mm. lang^), dog også mindre, 

 ret hyppig, ved Sandefjord i mængde; 



axinus flexuosus, Mont. ikke sjelden ved Sandefjord; 



^) I Gøteborgs museum målte jeg exemplarer fra Skredsvik ved Gull- 

 marfjorden (indsamlede 1863 af Laurell fra høide af 50' = ca. 16 

 m. 0. h.) til en længde af ikke mindre end 21 mm., høide 14 mm. 



