﻿DET ÆLDRE ARCALER. 121 



Ved Spitsbergen findes den ifølge TorelJ, med en maximums- 

 længde af 22 mm , temmelig sjelden, på lerbund fra 30 — 50 

 favnes dyb, dog ned til 260 f. Ved Jan Mayen findes den 

 ifølge Friele på 70—300 f. Ved G-rønland ifølge Posselt S 

 Jensen (med størrelse indtil 16 mm.) på dybder fra 96—172 

 favne; ved Shetlandsøerne på 80 favne {Jeffreys). I Norge 

 findes den kun i Østfinmarken, på 60—120 favnes dyb, lier 

 med maximumslængde 16 mm. (6r. 0. Sårs). 



Den i det ældre arealer forekommende form (se tab VI, 

 fig. 1), der når en længde af 18 mm. er større end Finmarks- 

 formen, men lidt mindre end de største explr. af den i det 

 kariske hav og ved Spitsbergen levende form, medens den er 

 væsentlig større end den form, der findes i det yngre arealer 

 i Kri stianiad alen. Det tør derfor vel antages, at de betin- 

 gelser, hvorunder den under afsætningen af det ældre arealer 

 udenfor raerne i Jarlsberg og Smålenene har levet, ikke kan 

 have afveget synderlig meget fra de nuværende forholde i det 

 kariske hav, kanske ved lidt mildere havtemperatur, dog ikke så 

 varmt hav som for tiden i Østfinmarken. Det dyb, hvorpå 

 dette ældre arealer skulde være dannet, turde da også nærmest 

 måtte sættes til større end 30 favne, antagelig snarest i middel 

 ca. 60 favne eller 100 meter. 



Portlandia lenticula, Fabr. (se tab. VI, fig. 6 a, b), fandtes 

 i det kariske hav (og noget øst for samme) ifølge Leche af de 

 svenske expeditioner på i alt 17 stationer, hvoraf 



8 fra 12 — 30 favnes dyb (kun tre under 20), 



9 - 32—120 — 



hvorhos må mærkes, at på stationer under 30 favne oftest 

 kun fandtes et eller nogle få explr. 



Dijmphna-expeditionen faudt ifølge Collin 44 expl. på 



44—73 favne. 



Ved Grønland er den ifølge Posselt og Jensen fundet på 

 7 lokaliteter på dybder mellem 50 og 380 favne, Torell anfører 

 den fra Spitsbergen fra 150 f. 



