﻿122 KRISTIANIAF. SENGLACIALE OG POSTGLAC. NIVÅFORANDR. 



Ved Norges kyst lindes den ifølge G. 0. Sårs mellem 

 Bodø og Finmarken på dybder fra 20—300 f., ifølge Sparre- 

 Schneider kun talrig på dybder under 20 f. 



Vi ser således, at også for denne art i ishavet, dens væsent- 

 lige bathymetriske udbredelse falder omkring 50 favne (ca. 

 100 m.) eller clybere, ihvorvel den også går høiere op. 



Siphonodentalium vitreum, Sårs, anføres af Leche 

 fra det kariske hav fra 9 stationer, deraf 



2 fra 20—30 favnes dyb (herfra i alt blot 2 explr.) 

 7 - 30 — 60 — « ( — mange explr.). 



Tilsvarende hertil anføres den fra Dijmphna-expeditionen 

 af Collin som almindelig i det kariske hav og ved Novaja 

 Semlja på lerbund på 



44 — 53 favnes dyb 

 i en størrelse af indtil 22 mm., medens den i Finmarken, hvor 

 den findes på 40 — 200 favnes dyb (undtagelsesvis udenfor 

 Skatøren 30 f.) kun når en størrelse af 18 mm. (Sparre- 

 Schneider). — De største exemplr. fra Sandefjords arealer er 

 ca. 20 mm. (se fig. 12, tab. VI). 



Ved G-rønlands kyst er den kun funden på store dyb, 

 250 — 1750 favne [Posselt S Jensen), ligeså i den nordlige del 

 af Atlanterhavet. 



Det tør efter omstående ansees som meget rimeligt, at 

 den under afsætningen af det ældre arealer har levet på ca. 

 50 favnes (100 meters) dyb, svarende til dens nuværende nor- 

 male udbredelse i det kariske hav. 



Antalls striolata, Stimpson (se tab. VI, fig. 11, dent. 

 occidentale, Stimps. hos Posselt S Jensen) angives hverken af 

 Leche eller Collin fra det kariske hav eller havet nord for 

 Asien. Ved Grønland, Spitsbergen, i den nordlige del af 

 Atlanterhavet findes den overalt på større dyb end 50 favne, 

 i alm. på meget større dyb. Ved Norges kyster er den h3'^p- 

 pig „langs hele vor kyst, men i regelen først på et dyb af 



I 



