﻿128 KRISTIANIAF. SENGLACIALE OG POSTGLAC. NIVÅFORANDR. 



nemlig såvel i Gruldalen (Langelandssletten) som ved Nidelven 

 (Nygård, Klebu; Selbu) et nogenlunde bestemt nivå i ca. 130 

 - -150 meters høide o. li. {Kjerulf). Også fra udløbet af Selbu 

 sjø (ca. 160 m. o. h.) findes i det mineral, instituts samling 

 små explr. af portlandia ardica, sammen med en stor samling 

 af marleker, indsamlede af hr. Hansteen. Ligeså fra Nygård 

 i Klebu, et stykke nedenfor udløbet af Selbu sjø, nogle få 

 meter lavere (Kjerulf). 



Denne yoldiafauna er, som det sees, noget forskjellig fra 

 faunan i yoldialeret udenfor raerne ved Kristianiafj orden. 

 Først og fremst ved optræden af flere arter, der her fattes, 

 nemlig cardium grønlandicum, cardium ciliatiim og mya truncata 

 samt halanus o. s. v. 



Af disse er de to førstnævnte circumpolare høiarktiske 

 arter, begge særlig hyppige ved Grønlands kyst; i det kariske 

 hav fandt Leclie på dybder fra 4 — 20 favne c. grønlandicum 

 på 18 lokaliteter, og på dyb fra 4 — 20 f. på 15 lokaliteter 

 cardium ciliatum. For begge arters vedkommende bemærkes 

 kun, at yngre explr. forekom på mindre dyb. Dette er af 

 betydning, idet i den betræfifende samling fra Nidelven (?) 

 særlig af c. grønlandicum overveiende findes mindre explr. 

 Også Dijmphna-expeditionen fandt begge arter ligeledes kun 

 på dyb fra 5 — 20 f. (et fragment af c. grønlandicum på 60 f.). 

 Også i havet n. f. Asien fandt Vega-expeditionen begge arter 

 på dybder fra 5 — 24 f.). Begge arter er ved Norges kyst kun 

 fundet levende ved Vadsø på 5 — 10 f. dyb {G. 0. Sårs). 



Mya iruncoia, Lin., er heller ikke før kjendt fra vort 

 yoldialer, men er fundet på en del lokaliteter i Vendsyssels 

 yoldialer. Mærkeligt nok er den varietet af mya truncata, der 

 findes i leret fra Nidelven ihhe den korte, tykskallede form 

 (v. uddevallensis), der er den herskende i de øvre mya-banker 

 ved Kristianiafj orden, men derimod den lange, tyndskallede 

 typiske form, som kun undtagelsesvis findes i de øvre, men 

 er herskende i de lavere mya-banker. I Finmarken lever 

 begge varieteter sammen, og i det kariske hav tilhører den 

 nulevende form den typiske varietet, ikke var. uddevallensis 



