﻿142 KRISTI ANIAF. SENfiLAGIALE OG POSTGLAC. NIVÅFORANDR. 



uet trives her, noget som også selve det vexellagede (hvarfvige) 

 lers beskaffenhed synes at antyde, idet de enkelte lag i samme 

 ofte er påfaldende tykke. 



Mange steder findes her i dette vexellagede ler hvis 

 mægtighed ofte er ganske betydelig, op til et snes meter og 

 mere, ikke spor af mollusker. Også vanskeliggjøres under- 

 søgelsen af dette ler deraf, at det i mindre høider over havet 

 næsten overalt er overleiet af dels yngre senglacialt dels 

 endnu yngre postglacialt ler (isocardialer afsat under en langt 

 senere tid, under landets stigning). 



Af undersøgte forekomster af senglacialt ler afsat mellem 

 raet og det indenfor samme liggende morænetrin kan her 

 nævnes : 



I Smålenene: 

 Rakkestad teglværli] leret her danner en vidtstrakt lerterrasse, 

 ca. 100 m. o. h.; teglværket ligger ca. 20 km. NO for raet, 

 og er anlagt på et temmelig sandholdigt, udmærket vexellaget 

 ler, hvori der trods omhyggelig søgen ikke fandtes spor af 

 makroskopisk erkj endelige fossiler. 



Høiere op langs Griommens løb, i Eidsberg stiger lerter- 

 rassen over store strækninger til 123 — 125 m. o. h. ; elven 

 selv gjennemskjærer den mangesteds med høie elvemæler af 

 ler, der ofte er udsat for udskj æringer og udglidninger. Fra 

 det sted, hvor elven begynder at snevre til, fra Søringslerene 

 ved Grønsund i Eidsberg, har M. Sårs beskrevet en forekomst 

 af skjælførende ler i ca. 25 meters (ca. 80') høide o. h ; han 

 anfører herfra 



area glacialis^ Gray i mængde, derhos 



portlandia lenticula, Fabr. 



leda pernula, Miill. 



axinus flexuosus, Mont. 



pecten septemradiatus, Miill. (alm.), 



siphonodentalium vitreum, Sårs og 



antalis striolata, Stimps. 



