﻿MIDLERE ARCALER I SMÅLENENE. 143 



derhos et enkelt eller nogle få explr. af: 



myiilus edulis^ Lin. 



anomia ephippium, Lin. 



macoma calcaria, Cliemn. (en liden form) 



saxicava arctica^ Lin. 



cyprina islandica^ Lin. og 



halanus sp. 

 Forekomsten ved Grønsund er nylig også undersøgt af 

 amanuensis Øyen, der derom velvilligst har meddelt følgende 

 oplysninger : 



„Lerterrainet falder her i ca. 20 m. høie erosionsskrænter 

 af mod Grlommens mange små bugter. Fra vandspeilet i) 

 opover har man først en temmelig individrig fauna, om end 

 ikke særdeles artrig. I 6 meters høide synes leret fossilfrit 

 og samtidig optræder enkelte strøg af svagt gulgrå lere og 

 man mærker nu en ringe iblanding af ganske fin sand. Høiere 

 op følger en mere gulgrå lere med sand, tildels vexlende, 

 det hele uden fossiler. 



Det undre, fossilførende, lerlag kan med hensyn til den 

 der optrædende fauna deles i tre horizonter: 1) I den 

 nederste del (ca. 2 m.) forekommer area glacialis, Gray meget 

 hyppig i "store og fuldvoxne explr. (se tab. VI fig. 3, der 

 fremstiller arten fra en nærliggende, samtidig forekomst i 

 Skibtvedt, efter et af Keilhau indsamlet explr.) og ligeledes i 

 jevn udbredelse portlandia lenticula^ Fabr. af den almindelige 

 form og størrelse. 2) Den mellemste zone (1 a 2 m.) fører 

 endnu area glacialis jevnt udbredt om end ikke så rigelig som 

 det undre ler. 3) I den øverste afdeling (ca. 2 m.) endelig 

 blir area glaeialis meget sparsom, om den end ikke helt for- 

 s vinder. Portlandia lentieula kan ikke her netop betegnes som 

 sjelden, men optræder i små kolonier, der let kan gi ve 

 anledning til, at man snart betragter den som meget rigelig 

 tilstede og snart som meget sjelden. I denne afdeling 

 optræder så pecten septemradiatus, Milll., men ikke i så stor 



1) Dette ligger ifølge rektangelkartet ca. 23 m. o. h. 



