﻿146 KRISTIANIAF. SENGLACIALE OG POSTGLAC NIVÅFORANDR. 



strandlinie ved ca. 150 — 160 m. skulde have levet på et d3^b 

 af ca. 70 — 90 m. eller omkring 40 fv., hvilket kan være rimeligt. 

 Strandlinien har derfor her ved As ved tiden for Asmorænens 

 dannelse neppe ligget mindre end 150 m., snarere vel kanske 

 160 m. lavere end nu. 



I leret syd for åstrakten fandtes høit op under overfladen 

 af BjørJyTike også talrige exemplr. af littorina littorea, Lin., 

 1 m. under overfladen. Det er efter min mening neppe 

 tvi vi om, at såvel dette øverste ler med littorina littorea, 

 som den nedenfor (under de laveste myabanker) omtalte 

 shjælhanke på Asmorænen stammer fra en langt senere tid, 

 fra landets stigning, fra en tid da strandlinien lå ved 115 — 

 ca. 120 m.i). 



Ved Holstad teglværk, midtveis mellem jernbanestationerne 

 Ski og Ås, ca. 95 — 100 m. o. h. fandt dr. A. M. Hansen, der 

 på min anmodning undersøgte forekomsten, marint ler, øverst 

 renere, underst med meget sten, indtil 2 m^ store blokke, i 

 bunden blødt kvikler (sandholdigt). I det øvre ler fandt 



^) Jeg kan ikke undlade under omtale af de af Bjørlykke beskrevne 

 forhold ved Ås at fremhæve, at jeg er i flere væsentlige henseender 

 uenig med hans tydning af profilerne. Således antager han, at det 

 undre morænegrus er afsat på land, det deroverliggende marine ler 

 (som han efter min mening med et mindre heldigt udtryk betegner 

 som „moræneler") under en synkning til ca. 160 å 170 m., og så det 

 ovenpå liggende morænegrus atter på „ikke særlig dybt vand" ; dette 

 kan ikke gjerne være rigtigt. Hvis bunden af Asmorænen skulde 

 være afsat på land og på grundt vand, måtte dette forudsætte, 

 at landet talrige gange efter ratiden havde dukket op og ned; thi 

 med samme ret måtte da bundlagene i Svelvikmorænen, i Rygkollen 

 etc. være afsat på grundt vand. Man vilde da få en stor hævning 

 mellem hvert morænetrin og derpå sænkning under morænedannelsen; 

 men for denne slags oscillationer findes ellers ingen beviser. For- 

 holdene forklares naturligere blot ved antagelse af oscillation a f 

 iskanten. Det er da også overflødigt at antage nogen hævning mod 

 slutten af Asmorænens dannelse. At arcaleret ved Frydenhoug 

 skulde være afsat under stigningen, og at littorina littorea skulde 

 have noget med arcaleret at gjøre, er sikkert også meget usand- 

 synligt. — Endvidere finder jeg det ubevist, at skjælbanken i As- 

 morænen skulde være afsat under en „ mindre sænkning" efter at 

 stigningen var begyndt; noget bevis herfor findes i alle fald ikke i 

 de fremlagte iagttagelser. 



