﻿152 KRISTIANIAF. SENGLACIALE OG POSTGLAC. NIVÅFORANDR. 



ved Hougen, ved Shi-Lyseren morcenernes 



dannelse , „ 180—185 m. 



Ved tiden for dannelsen af det næste (tredie) 

 store morænetrin (Maridalsmorænen etc) må 

 som nedenfor skal vises 



strandlinien i Kristianiadalen have Ugget 



ved ca. 190—200 m. 



Disse tal stemmer indbyrdes godt overens og viser med 

 en liøi grad af sandsynlighed at landpladens indsynkning fra 

 ratiden af og under israndens derpå følgende tilbagerykning 

 har foregåt i det væsentlige kontinuerlige). 



D. Israndens tilbagerykning til morænerækken i 

 Kristianiadalen. Det yngre arealer. 



Effcer den forholdsvis lange stilstand af israndens tilbage- 

 rykning, som betegnes ved morænetrinnet Sandemorænen — 

 Svelviksmorænen — As — Krokstad-morænerne (og som indre 

 drag: Fron — Nordb}^ — Ski — Lyseren-morænerne) må atter en 

 raskere afsmeltning og dermed følgende hurtigere tilbagerykning 

 a f isr anden have fundet sted, iudtil det næste store moræne- 

 trin, der betegnes af Rygkollen tværs over Drammenselvens 

 dal strax øst for Mjøndalen, Eggemorænen i Lier, og moræne- 

 rækken ved Kristianiadalens bund foran Bogstadvand, Sogns- 

 vand, Maridalsvand, og videre foran Grorudpasset over Linde- 

 rud, Holsæt til Ballerud (Stubberud). Vistnok findes lokalt 

 også mellem denne tredie store morænerække og den anden 



i)'Den af Vogt omtalte forekomst af littorale skjæl i Åsmorænen (i 

 høide 110 m.) der om de var samtidige med dennes dannelse måtte 

 tj^de på ikke større nedsynkning end ca. 125 m. på denne tid, til- 

 hører ifølge Bjørlyhlces fund utvivlsomt en skjælbanke afsat under 

 landets stigning; se herom nedenfor. 



