﻿FORAMINIFEREK FRA ARCALER. 161 



1. c. p. 69). Det samme gjælder macoma calcaria, der i arca- 

 leret kun findes i en mindre form (længde høist 30 — 35 mm.), 

 medens den i yoldialeret når en længde af 52 mm.; den 

 ved Finmarken levende form når en længde af 33 mm. Også 

 saxicava ardica findes i arcaleret kun i en forholdsvis mindre, 

 antagelig ung dybvandsform, (se tab. VI, fig. 24), ligeså er 

 den af siphonodentalium viinuni i det yngre arealer ved Kri- 

 stiania optrædende form omtrent af størrelse som den i Fin- 

 marken levende og meget mindre end den i ældre arealer ved 

 Sandefjord og Sarpsborg fundne form. 



Man gjør vel derfor neppe nogen feil, om man antager, 

 at arcaleret ved Kristiania er afsat under forhold, der med 

 hensyn til havets temperatur og saltgehalt nærmest kan lignes 

 med de nuværende forhold i ØsffinniarJcen, i ethvert fald ikke 

 kan antages at have været væsentlig koldere, snarere noget 

 varmere, hvorpå blandt andet abra-arterne tyder, der hidtil 

 ikke er fundet i Østfinmarken og tildels ikke engang ved 

 Lofoten^). 



Foraminifererne i arcaleret har cand. H. Kiær velvilligst 

 undersøgt for mig i prøver af ler fra Svenengens og Øvre- 

 Foss-teglværker ; han har meddelt mig følgende fortegnelse 

 over de af ham i disse prøver fundne former: 



Foraminiferer fra arealer. 



Øvre-Foss. Sveningen. 

 Reophax nodulosus, Brady, en hel del 



explr — 



Virgulina schreibersiana, Czjz., mange 



explr — — 



„ squamosa, d'Orb., nogle explr. — 



Bulimina subteres, Brady, et par explr. — — 



„ ellipsoides, Costa, 1 explr. . , — 



^) Confr. 0. Torell, Istiden I, 1. c. pag. 49; når Torell her anser arca- 

 leret ved Kristiania for afsat under et klimat koldere end Øst- 

 finmarkens, turde nu hertil ikke være nogen grund. 



11 



