﻿PÅ HVILKET DYB ER DET YNGRE ARCALER AFSAT. 163 



Prof. Miinster har også efterladt sig fortegnelser over 

 foraminiferer^ ostracoder o. s. v., fra ler fra Bislet og Øvre 

 Foss, men da her i disse ikke er holdt ud fra hverandre for- 

 mer fra arcaleret og fra det overliggende isocardialer lader 

 disse gruppers fauna i arcaleret sig neppe bestemme af disse 

 fortegnelser. 



Allerede M. Sårs har, som ovenfor nævnt, fremhævet at 

 faunan i arcaleret har præget af en karakteristisk dyhvands- 

 fauna^). Denne slutning bekræftes også fuldt ud ved nyere 

 undersogelser. Her kan for nogle af hovedarternes vedkom- 

 mende henvises til de allerede ovenfor anførte bemærkninger 

 (se under ældre arealer p. 120 — 123). 



Alle arcalerets mollusker findes ved den nordlige del af 

 Norges kyst i alm. på større dybder af 100 til 200 meter, 

 ofte dybere; kun forholdsvis få af dets arter når høiere op "2). 

 Forskjellen fra yoldialeret er i så henseende meget påtagelig. 



I selve Kristianiadalen er vi imidlertid istand til temmelig 

 nøie at bestemme direkte den dybde på hvilken arcaleret her 

 er afsat. 



Det yngste arealer er her ved Loelvens dalføre i øst, 

 såvelsom ved Akerselvens dalføre i vest, og mellem begge, 

 overalt det di/hestliggende ler, kun adskilt fra det' underlig- 

 gende skurede fjeld ved et i regelen ganske tyndt lag af 

 bundmoræneler eller grus, for så vidt sådant overhovedet 

 findes. Over arcaleret ligger i de lavere dele af dalen overalt 

 gjerne postglacialt isocardialer. Sona exempel kan anføres en 

 skjæring fra tomten foran den nye justitsbygning (mellem 

 Grrubbegaden og Akersgaden). 



Her viste sig ved gravningen for. grundmuren, at der i 

 alunskiferen var uddybet en liden dal; bunden af denne, hvis 

 overflade var bedækket af de skjønneste skuringsstriber og 

 skuringsrender (a) var først op til IV2 m.s mægtighed fyldt af 

 et hårdt moræneler med sten (b), derover kom så arealer (c) 



') Foss. dyrelevn. f. qviartærper. 1. c. p. 15 (1865). 



2) Det kan her være tilstrækkeligt at henvise til G. 0. Sars's og 

 Sjmrre- Schneider s tabeller. 



