﻿166 KRISTIANIAF. SENGLACIALE OG POSTGLAC. NIVÅFORANDR. 



Ved alle disse steder er fundet area glacialis og de hyp- 

 pigere arter af de samme ledsagende former. Arcalerets 

 overflade findes således i Kristiaiiiadalen udviklet på liøider 

 mellem havets nuværende overflade og op til i det mindste 

 ca. 130 m. over samme. Regner vi hertil den dybde, ved 

 hvilken den tilsvarende fauna i Finmarken nu lever, nemlig 

 100—200 m., ser man, at man kommer til sandsynlig høide 

 af strandlinien ved den tid arcaleret afsattes af ca. 200 meter. 



Vi vil nu prøve, hvorvidt denne rent omtrentlige bestem- 

 melse kan vises at stemme med iagttagelserne forøvrigt. 



Arcaleret er ofte et nogenlunde rent blåler, oftest dog i 

 mere eller mindre udpræget grad et vexellaget ler, også gjerne 

 med større eller mindre blokke, der kun kan skyldes svøm- 

 mende isfjeld. 



En enkel betragtning tilsiger da, at arcaleret i Kristiania- 

 dalen hun lian være afsat på den tid isranden lå i dalen selv. 

 At isranden har ligget længe her fremgår af de vældige 

 moræner den har efterladt; mindre moræner iindes f. ex. ved 

 Ulven kirke og flere steder i dalen, men den store moræne- 

 række, der betegner en længere stilstand af iskanten findes 

 først i dalens baggrund, tværtover Grorudpasset over Ballerud 

 (Stubberud) til Holsæt og Linderud og så videre foran Mari- 

 dalsvandet (G-revsen — Korsvold) og foran Sognsvandet 

 (Haugerud etc). Arcaleret er det foran disse moræner udslcyl- 

 lede bræslam. 



Det kan nemlig ikke være dannet, før bræranden havde 

 trukket sig tilbage (thi om det var et ældre ler, måtte dette 

 være sopet væk eller i alle fald forstyrret i sin lagstilling af 

 bræer, hvilket ikke er tilfældet). Da nu morænerne er dan- 

 net under hav, må en masse bræslam under bræens lange stil- 

 stand være afsat i dalbunden og dette må være det ældste 

 ler; nu viser arcaleret sig på talrige steder netop at ligge 

 umiddelbart på det skurede fjeld (ofte dog med et tyndere 

 eller tykkere mellemlag af moræneler og morænegrus) og er 

 altså selv det ældste ler i dalen, her findes intet ældre. Arca- 

 leret kan altså ikke være afsat efter at isranden allerede 



