﻿174 KRISTI ANIAF. SENGLACIALE OG POSTGLAC. NIVÅFORANDR. 



hag Maridalsmorænen, og at ved denne tid, da arcaleret af- 

 sattes i dalbunden på dybt vand og mytilusleret i grunde 

 bugter få meter under havlinien i skoven under Vettakollen, 

 da var allerede Tdimatforholdene i Krisiianiadalen sådanne, at 

 de som ovenfor nævnt nærmest må sammenlignes med forholdene 

 i Finmarken nu fortiden, eller snarere endog lidt mildere. 



Så væsentlig må altså klimatet have ændret sig, fra den 

 tid isranden lå bag raet, og til den bavde trukket sig tilbage 

 bag Maridalsmorænen, som nutildags klimatf or skjellen i det 

 kariske havs omgivelser og i Finmarken angiver; det er 

 også naturligvis denne landets synkning ledsagende klimat- 

 ændring, som har bevirket israndens tilbagerykning under 

 isens afsmeltning. 



Arcaleret i Kristi aniadalens bund indeh older ofte blokke, 

 ofte ret store (jeg har seet dem mere end 1 meter store), der 

 kun kan være sluppet tilbunds i leret fra svømmende isfjeld; 

 da jeg blandt disse har fundet blokke af nordmarkit fra 

 Maridalen hyppige, må disse isfjeld sandsynligvis for største- 

 delen have løsnet sig af fra iskanten, på en tid, da isranden 

 lå just ved Maridalsmorænen, eller i alle fald ikke senere 

 thi isfjeld, som havde kalvet efter at isranden havde trukket 

 sig tilbage noget bagenfor Maridalsmorænen måtte antagelig 

 have strandet på denne med dens høide af 180 — 190 m. o. h., 

 som også i stor udstrækning viser sig at have været tilfældet, 

 idet den jo ovenpå har været bestrøet med svære blokke, 

 særlig på nordsiden. 



Det senglaciale ler er forøvrigt i Kristianiadalen som 

 ovenfor nævnt ikke blot afsat som en dybafleiring i bunden 

 af dalen indtil et snes meter over nuværende havstand eller 

 ca. 180 meter under havlinien på den tid det afsattes. Der 

 findes jo i Kristianiadalen senglacialt ler i alle høider, som 

 ovenfor nævnt med fossiler fundne helt op til 185 m. o. h. 

 Dette ler fører dog — selv når det må antages at være af 

 samme alder — ikke overalt den samme fauna, idet selv- 

 følgelig karakteren af faunan som grundvandsfauna eller dyb- 

 vandsfauna gjør sig gjeldende i de forskjellige høider; alle- 



