﻿176 KRISTIANIAF. SENGLACIALE OG POSTGLAC. NIVÅFORANDR. 



antagelse af at den marine grense altså ved denne tid i dalen 

 uåede ca. 195 — 200 m. liøiere end nu (senere indtil 215 m.). 



Det høiere liggende ler i Kristianiadalen fra denne tid 

 er forøvrigt, navnlig nærmere morænen, oftest yderst fattigt, 

 idet man gjerne kun tinder portlandia lenticula sparsomt i det 

 her udpræget vexellagede ler. 



Det synes overho vedet gjennemgående, at, når man kom- 

 mer over ca. 130 m. i Kristianiadalen, ophører area glacialis 

 at findes i leret^ ja selv i ler betydelig lavere o. h. er den 

 sparsom i sammenligning med dens hyppighed i de laveste 

 lerlag i dalens bund (fra — ca. 40 m. o. li.). Dette kan kun 

 stå i forbindelse med, at area glacialis overhovedet er en 

 mere udpræget dybvandsform, end portlandia lenticula, der jo 

 også nu i ishavet går op til ca. 8 å 10 favnes dyb. Det ovre 

 ler i dalen kan derfor snarere karakteriseres som portJandia- 

 ler; faunan i dette ler er som sagt fattig, idet foruden p. len- 

 ticula selv navnlig leda pernula, pecten grønlandicus og axinus 

 flexuosus er de hyppigere arter {yngre portlandialer). 



Når vi ovenfor kom til det resultat, at arcaleret er afsat 

 på dalbunden, medens denne var neddukket under hav indtil 

 en høide af op til ca, 200 (195) meter over nuværende hav- 

 fiade og medens bræranden, selv neddukket under hav, [lå 

 bag morænerækken Ballerud— Sognsvand, så må det bemærkes, 

 at denne slutningsrække ikke udelukker, at de underste lag 

 af arcaleret kan være afsat på en tid, da strandlinien lå noget 

 lavere end ca. 200 m. over nuværende havstand. Landet har 

 nemlig utvivlsomt befundet sig under stadig indsynkning 

 under israndens tilbagerykning fra raet til Maridalsmorænen, 

 og har vistnok temmelig sikkert også sunket videre endel 

 meter, medens isranden lå øverst i Kristianiadalen; hvor høit 

 havet nådde ved hegyndelsen af arcalerets afsætning i dalen 

 og Maridalsmorænens dannelse kan derfor ikke for tiden sik- 

 kert afgjøres. 



Antagelig er det yngre arealer med samme fauna som i 

 Kristianiadalen også udbredt på andre forekomster i det syd- 

 lige Norge. 



