﻿178 KRISTIANIAF. SENGLACIALE OG POSTGLAC. NIVÅFORANDR. 



følgende arter: portlandia lenticula, Fabr., leda pernula^ Miill., 

 axinus flexuosus, Mont., saxicava arctica, Lin., og desuden 

 mytilus edulis^ Lin. Hvis denne sidste art tilhører det samme 

 ler, må dette antagelig være afsat under landets stigning. 



E. Lerafleininger afsatte under den seneste del 

 af sænkningen. 



Kristianiadalen lukkes bagtil med den ovenfor omtalte 

 morænerække foran Sognsvand, Maridalsvand, Linderud — 

 Ballerud, med høider på ca. 120 — 190 m. o. h. Lavest er 

 afsperringen af passet til Grorud med høider på 125 (Ballerud) 

 til ca. 170 (Linderud) m. o. h. ; morænen er her gjennembrudt 

 i postglacial tid af Alnas løb. 



Da den øverste marine grense i Kristianiadalen ligger- 

 ved 216 m., har havet i senglacial tid også efter af sætningen 

 af Linderud — Ballerud-morænen havt fri passage over denne 

 tærskel til Groruddalføret. 



Vi finder da også bag dette morænedrag mægtige ler- 

 afleininger mellem Linderud — Ballerud-morænen (som er blottet 

 i et ypperligt af flere forf. beskrevet snit i jernbanens grustag 

 strax nedenfor Linderud) og passet ved Strømmen samt videre 

 til det åbne lave område ved Lillestrømmen, hvor Øjerens 

 dal har dannet en forbindelse med havet. 



Faunan i disse lerlag mellem Bryn og Lillestømmen er 

 hidtil lidet kjendt og studeret, da kan få snit har tilladt en 

 nærmere granskning; det er her derfor væsentlig overflade- 

 lagene, som er kjendt, medens de dybere dele af lagrækken 

 her er lidet undersøgt. 



I lerafsætninger lige bag morænen, ved Breitvedt tegl- 

 værk, ca. 160 — 16.5 m. o. h. fandt jeg portlandia lenticula, 

 Fabr., endnu nokså hyppig i det her udpræget vexellagede 



