﻿182 KRISTIANIAF. SENGLACIALE OG POSTGLAC. NIVÅFORANDR. 



størrelse sten, der kun transporteres af elv, som breder sig 

 over store flader. Den hyppige diskordante lagning med de 

 afbrudte og hastig udkilende skikter tyder på urolig og 

 hurtig omarbeidende strømme" (1. c. p. 240). 



De svære masser af morænegrus, der her har været frem- 

 slæbt af bræerne fra Hurdalen og Mjøsens dalføre har under 

 sin ophobning foran bræranden dannet en brævold, som effcer 

 isens afsmeltning har spærret Hurdalens udløb mod syd i det 

 gamle leie til Øierens dal og tvunget afløbet (Andelven) til 

 at løbe ud mod ONO til Vormen, ved Eidsvold, 



Antagelig falder dette ophold af bræranden ved moræne- 

 trinnet foran Hurdalen og Mjøsen sammen med maximum af den 

 senglaciale scenJcning. 



Lophelia-faunan. 



I anhang til omtalen af arcalerat må her omtales en 

 dybvandsdannelse, der må skrive sig fra en tid, der falder 

 sammen med landets største sænkning, nemlig det fra gam- 

 mel tid kjendte døde horalrev af lophelia (oculina) prolifera, 

 Lin. ved Drøbak. 



Eevet er udførlig beskrevet af M. Sars'^); jeg har intet 

 at tilføie til hans fortræffelige beskrivelse, hvortil derfor 

 henvises. 



Lophelia prolifera er ifølge Sars's beskrivelse, som jeg 

 af egne iagttagelser fuldt kan bekræfte rigtigheden af, ud- 

 bredt omkring Drøbak over hele søbunden her på et areal 

 af o. 100 km. 2 fra en dybde af 70—80 favne (c. 150 meter) 

 til havfladen, og er påvist over havlinien på Barholmen. 

 Kaholmen etc. til en høide af over 30 m. Ligeså er den 

 påvist længer ude i fjorden ved Bævø (nær Jeløs nordspids), 

 fremdeles ved Svelvik, og endelig i store masser ved Dram- 

 raenselven ved Ryg, nær Mjøndalen (0 — 10 meter o. h.). Den 

 ledsages på flere steder, særlig ved Drøbak og Holmestrand 

 af den kjæmpemæssige lima excavata, Fabr. 



^) Foss. dyrlevn. f. Quartærper. 1. c. p. 71 — 74. 



