﻿RELIKTFORMER. STIGNINGENS BEGYNDELSE. 193 



Limuscalanus macrurus, G. 0. Sårs, i Mjosen, Hurdalsvand, 

 Randsfjord, Tyrifjord, Bjørnstadvand (Glommen), 

 endelig 



Fontoporeia affinis^ Lindstr., i Sognsvand, Nøklevand, Elv- 

 vågen og Orrevand (Jæderen). 



Det er dog vistnok neppe berettiget alene af disse relikt- 

 formers tilstedeværelse uden videre at drage den slutning, at 

 Mjøsen har været fjddt af hav; thi da i ethvert fald under 

 den første del af stigningen høidedifferensen udenfor og inden- 

 for dammen må have været forholdsvis ringe, må det kunne 

 antages, at de nævnte krustaceer efter allerede at have vænnet 

 sig til at tåle et meget brakt vand udenfor isranden må have 

 kunnet trænge ind i det ferske vand bag dammen fra det 

 tilstødende åbne romerikske fjordgab, aldeles på samme made 

 som dette endnu den dag idag mangesteds går for sig, h.vor 

 nivåforskjellen mellem indsjø og fjord er ringe. Således er det 

 bekjendt, at f. ex. flyndre og andre ægte saltvandsfiske i Nord- 

 land flere steder går op i lavtliggende indsjøer. Det bevis, der 

 kan hentes fra reliktformerne, synes derfor ikke at kunne veie 

 noget afgjørende ligeoverfor de forhold, der bestemt taler 

 imod, at Mjøsen nogensinde har været en havfyldt fjord. 



Det sandsynligste er derfor for tiden, at stigningen af 

 landet allerede er hegyndt medens isranden lå foran Mjøsen og de 

 store sjøer, ved det epiglaciale trin. Afsmeltningen var ved 

 denne tid allerede så langt fremskredet, at de høiere dele af 

 landet i Mjøsens omgivelser var isfri, så kun dalbundene var 

 fyldte af de vældige bræer, der strakte sig ned gjennem 

 Mjøsens dalføre og Hurdalsjøens dalføre og under den lange 

 stilstand af isranden, ved det epiglaciale trin foran sjoerne 

 ophobede de uhyre masser af grus her; det er i så henseende 

 betegnende, at gehalten af blokke af yngre granit og syenit 



^) Jeg skylder dr. A. M. Hansen ovenstående af prof. Sårs til ham med- 

 delte fortegnelse. Se forøvrigt: G. 0, Sars''3 Histoire nat. d. crustacés 

 d" eau douce en Norvege, Kristiania 1867; videre G. 0. Sårs: „Car- 

 cinologir\e bidrag". Mysider., P. III, Kristiania 1879 (p. 76). 



13 



