﻿218 KRISTI ANIAF. SENGLACIALE OG POSTGLAC. NIVÅFORANDR. 



Myabankerne. 



Efter at vi nu har lært at kjende de allerøverste fore- 

 komster af skjæl, levnede som aftryk i sand og sandholdigt 

 ler umiddelbart op under den øverste marine grense i Kristi- 

 aniadalen fra tiden for landets dybeste indsynkning her, vil 

 vi i det følgende gå over til at søge at følge landets 

 skjæbne under den derpå følgende stigning fra dens første be- 

 gyndelse og op til moderne tid. Medens vi i den første del af 

 dette arbeide kunde slutte os til klimatforandringerne under 

 landets synkning, af faunan og høiden over havet hos de fra 

 tiden for isens tilbagerykning afleiede lerlag — afsatte for 

 raets vedkommende foran randen af landisen, for de senere 

 trin foran de nu fra landisen udløbende lange brætunger i 

 dalene, — så giver på den anden side sJcjælbankerne, der — 

 i alle fald med yderst få undtagelser — viser sig afsat under 

 landets stigning, materiale til at følge skridt for skridt de for- 

 andringer i nivå og klimat, der har fimdet sted i det sydlige 

 Norge siden hævningens begyndelse i den epiglaciale tid. 



De øverste egentlige skjælbanker er, som allerede kjendt 

 ved Keilhau's^ M. Sarss og Kjerulf s undersøgelser, karakteri- 

 serede ved en overveiende arktisk, om end ikke som i alm. 

 tidligere antaget, ved en høiarktisk, men ved en horeoarJctisJc 

 fauna. Faunan i de øverste skjælbanker er endnu, sammen- 

 lignet med den i de yngste, postglaciale skjælbanker, for- 

 holdsvis fattig, karakteriseret af en gruppe arter, der findes 

 samlet på de fleste forekomster og blandt hvilke igjen mya 

 truncata, Lin. er en af de mest karakteristiske. Jeg vil der- 

 for efter denne art betegne de øverste skjælbanker på begge 

 sider af Kristianiafjorden som: Myahankerne. 



Allerede M. Sårs har antydet, at faunan i de øvre af 

 hans „glaciale" skjælbanker er forskjellig fra den i de nedre, 

 uden at han dog på den tid kunde give nogen inddeling af 

 de til de forskjellige nivåer svarende banker. En sådan ind- 

 deling forudsætter som bekjendt den enkelte hankes nivå hragt 



