﻿MYABANKERNES INDDELING, 219 



i forhold til stedets øverste marine grense, udtrykt i procent af 

 den samlede stigning'^). 



Jeg har i det følgende" forsøgt gjennemført en sådan sam- 

 menstilling; den støder på mange vanskeligheder i det enkelte, 

 i det dels endnu for få nøiagtige bestemmelser af den marine 

 grense foreligger, dels også bestemmelsen af skjælbankernes 

 egen høide o. h. ikke al tid kan siges udført med tilstrækkelig 

 nøiagtighed; imidlertid medfører denne sammenstilling dog 

 væsentlige fordele og feilene i enkeltheder er neppe så store, at 

 hovedresultatet kan antages af den grund at være tvivlsomt. 



Uagtet det nu vistnok ikke er muligt nogensteds i ræk- 

 ken af de på denne made ordnede senglaoiale skjælbanker at 

 optrække nogen skarpere grense mellem de høiere og de la- 

 vere af disse banker, har jeg dog fundet det af praktiske 

 grunde bekvemt at dele den hele række af myabanker i flere 

 grupper, ihvorvel selve delingen selvfølgelig, hvor ingen skarpe 

 grenser findes, må være temmelig vilkårlig. 



Jeg har da fundet det bekvemt at gruppere sammen for sig 

 som de øverste myabanher de af dem, der har en beliggenhed 

 i forhold til deres marine grenser svarende til en stigning af 

 op til ca. 25 ^/o eller ca. en fjerdedel af den hele stigning. 

 Som de lavere myahanher har jeg udskilt for sig banker sva- 

 rende til en stigning af mellem 25 og 40 ^/o, eller mellem V4 

 og ^'5 af den hele stigning. Endelig kan hertil som de laveste 

 myabanker, hvis fauna endnu har et nogenlunde nordligt, om 

 end ikke arktisk præg, føies en liden gruppe af laveste mya- 

 banker, for Smålenene og Jarlsberg, svarende til en stigning 

 af ca. 40—600/0. 



I det jeg, for en del af praktiske grunde, med velvillig 

 assistence af amanuensis P. Øyen^ har foretaget denne ind- 

 deling af de senglaciale myabanker hvoraf nu kjendes fra 

 Kristianiafjordens omgivelser et antal af ca. et halvt hun- 

 drede, har det, under sammenligningen af faunan af de til 

 hver af grupperne hørende banker, vist sig, at det ikke er 



1) Conf. G. D. Geer. Geol. for. i Stockh. forhandl, b. 12, p. 105 (1889). 



