﻿244 KRISTIANIAF. SENGLACIALE OG POSTGLAC. NIVÅFORANDR. 



påfaldende ubetydelige, i alle fald såvidt hidtil kjendt med 

 ganske liden indtil forsvindende mægtighed, er som af det 

 ovenstående fremgår et stort antal betydelige tildels endog 

 meget mægtige skjælbanker kjendt noget nedenfor den øverste 

 marine grense navnlig i de indre smålenske bygder, i Rakke- 

 stad, Aremark etc. Hvad mægtigheden af flere af disse ban- 

 ker angår, kan f. ex. nævnes, at (ifølge M. Sårs) banken ved 

 Killebo i Rakkestad over en større strækning dannede et lag 

 af op til 3^/3 meters (10 — 12') tykkelse; også ved Kolbjørnsvik 

 og Skjældalen i Aremark var tykkelsen af skjællaget ca. 

 3 meter (M. Sårs). Lignende mægtigheder er senere fundet 

 af P. Øpen. Det er indlysende, at den slags mægtigheder 

 tyder på en læugere tids stilstand eller på meget langsom 

 stigning af strandlinien^). 



2. De øvre myabanker i nærheden af Kristiania. 



Medens allerede siden den første trediedel af århundredet 

 ved Keilhaus undersøgelser forekomsten af høitliggende skjæl- 

 banker var vel kjendt fra Aremark, Ødemark, Rakkestad, 

 Eidsberg og andre dele af Smålenene, var hidtil fra Kristiania 

 nærmere omegn kun få sådanne opdagede, væsentlig da kun 

 de allerede af M. Sårs omtalte fra Auke og Syltinglid i 

 Røken, samt en af Kjerulf omtalt banke fra Nordby ved 

 Bundefjorden. Da i de allersidste år studiet af herhen hø- 

 rende forhold atter er optaget, har det lykkedes også i Kristi- 

 ania nærmeste omegn at fremfinde flere høitliggende skjæl- 

 banker, som har vist sig at være af stor interesse for sam- 

 menligningen med de ældre kjendte forekomster fra de ydre 

 dele af Kristianiafeltet. I alt kjendes således nu følgende 

 forekomster : 



^) De ovenfor uævnte mægtigheder er endda ingenting i sammen- 

 ligning med mægtigheden af skjælbanken ved Brilkke nær Udde- 

 valla, som jeg besøgte sommeren 1900 sammen med I. Øyen; skjæl- 

 lagets tykkelse når her på sine steder op til 12 å 15 meter. 



