﻿248 KRISTIANIAF. SENGLACIALE OG POSTGLAC. NIVÅFORANDR. 



punktet med en konvexitet af det ene skal af 4 mm. 

 Samtlige exemplarer tilhører forma iypica, G. 0. Sårs, om 

 end den trigonalt udtrukne form ikke hos alle er lige 

 meget fremtrædende. 

 Mya truncata, L. forekommer dels i den almindelige, dog ikke 

 netop tynde form, forma typica, således et skal af længde 

 76 mm. og bredde 47 mm., og dels antydet ved brud- 

 stykker også i former, der mere danner overgange til 

 var. uddevallensis, om end denne i typisk udvikling synes 

 at mangle. Et ganske lidet skal viser sig forholdsvis 

 meget tyndt. 

 Saxicava pholadis^ L. optræder i størrelser op til en længde af 

 24 mm. og bredde 12 mm., altså forholdsvis små former 

 og med tilsvarende tynde skaller; det er kun i deform 

 udvikKng, at her enkelte skaller får en tilsyneladende 

 ydre lighed med saxicava arctica, L. 

 Lepeta coeca, Miill. Et lidet, men normalt udviklet exemplar. 

 Emarginula fissura, L. Omtrent af samme størrelse som 

 G. 0. Sårs anfører fra Lofoten og Vestfinmarken. M. Sårs 

 anfører den kun fra de laveste skjælbanker og lerfore- 

 komster, hvorfor fundet af denne art på et så vidt høit- 

 liggende sted er af megen interesse. 



Af andre gastropoder fandtes kun et lidet brudstykke 

 af en placophor. 



Desuden fandtes af ecMnodermrester en liden echinuspig, 

 sandsynligvis e. drøhachiensis. 



Af crustaccer forekom: 

 Balanus porcatus, Da Costa, Darw. Nokså hyppig og tildels 



i temmelig store, men let smuldrende exemplarer. 

 Balanus crenatus, Brug. Darw. Denne art er kun fundet i 

 nogle ganske få brudstykker". 



Forekomsterne ved Auke og Syltinglid i Røken er alle- 

 rede nævnt af M. Sårs, men først nærmere undersøgt af 

 P. Øyen, der har meddelt mig den i det følgende anførte art- 

 fortegnelse for samme; forekomsten ved Syltinglid er en 

 nogenlunde ordinær skjælbanke bestående væsentlig af skjæl- 



