﻿270 KRISTIANIAF. SENGLAGIALE OG POSTGLAC. NIVÅFORANDR. 



Hovedmassen af banken udgjordes foruden af mytilus 

 cdulis og balanerne af niya truncata, peden islandicus, mytilus 

 modiolus, dernæst af saxicava-2iXt&me og macoma calcaria samt 

 anomierne, med rigelig mængde også af natica afftnis og bucci- 

 wwrn-arterne. Karakteristisk er, at skallerne har været hele, 

 ligesom banken i det hele viser, at den er afsat på noget 

 større dyb. Den er derfor, uagtet den ligger ca. 7 meter 

 dybere, end den netop omtalte typiske skjælbanke ved Linde- 

 dal, antagelig af samme alder som denne. Antages ban- 

 ken ved Lindedal at være afsat på ca. 10 m. dyb, skulde 

 skjælleret nedenfor sluserne således være afsat på ca. 17 m. 

 dyb eller maske lidt mere (8 — 10 favne), hvilket stemmer 

 meget godt med den faunistiske karakter. 



Et interessant forhold frembyder Krappetoforekomsterne 

 i og for sig ved sin beliggenhed på bunden af den trange 

 canon nedenfor sluserne, idet de beviser, at denne således 

 har været udgravet allerede i senglacial tid. Det er en mu- 

 lighed for, at den i det væsentlige er udgravet effcerat isen 

 havde rykket tilbage fra raet; hvis dette er rigtigt, hvilket 

 dog trænger nærmere undersøgelser for at bevises, kan altså 

 landet her endnu umiddelbart efter ratiden ikke have været 

 nedsunket såmeget som 80 m. lavere end nu, medens det under 

 maximum af nedsynkning her var nedsunket til ca. 168 m. 

 lavere end nu. 



I oversigt over Krappetoforekomsterne ser vi, at her er 

 fremfundet skjælbanker fra følgende trin : 



Som det fremgår af fortegnelsen over de på disse fore- 

 komster ved Krappeto fundne arter af skald ækte mollusker, 



