﻿278 KRISTIANIAF. SENGLACIALE OG POSTGLAC. NIVÅFORANDR. 



af disse to forekomster må vel antagelig sættes til 115 — 145 

 m.; da i alle fald den ene, laveste af forekomsterne, den ved 

 Hvile var et ler (svarende til ler ved Grrorud etc), har den 

 vel været afsat på noget større dyb og kan forsåvidt være 

 samtidig med den anden, der i „Udsigten" udtrykkelig be- 

 tegnes som en skjælbanke (på etiketterne er også her skrevet ler). 



Fra forekomsten ved Jøsseng i Asker fandtes med eti- 

 ketter skrevne af prof. Kjerulf kun explr. af litiorina littorea, 

 Lin. (en liden form) og macoma baltica, Lin. Forekomstens 

 høide er på etiketterne angivet til 360' (113 m.) og lagets be- 

 skaffenhed som „sandlag med lerstriber". 



Alle de nu opregnede forekomster af lavere myabanker 

 fra Kristiania nærmere omegn er forholdsvis ubetydelige små- 

 forekomster af skjæl og kan ikke i udstrækning og mæg- 

 tighed måle sig med de ofte meget udstrakte og tykke skjæl- 

 afleininger i Smålenenes øvre myabanker; det er derfor ikke 

 til at undre sig over, at faunan fra disse trin af stigning er 

 forholdsvis lidet kjendt, og at den forefalder forholdsvis fat- 

 tig, så meget mere som der heller ikke har været anledning 

 til større systematiske indsamlinger på de kj endte forekomster. 

 Ikke des mindre er de oplysninger det foreliggende materiale 

 tillader allerede fuldt tilstrækkelige til at drage pålidelige 

 slutninger nok både ved sammenligningen af de øvre og de 

 lavere myabanker i Kristiania nærmere omegn og mellem 

 bankerne her og banker af tilsvarende stigningsprocent i 

 Smålenene. 



Fra de få kjendte skjælbankeforekomster svarende til en 

 stigning af ca. 25 — 40 ^/o i Kristiania nærmere omegn er hid- 

 til kjendt de i følgende tabel anførte arter (om forekomsterne 

 ved Jøsseng og Stimyren se ovenfor). 



Det fremgår af denne oversigt, at faunan, som allerede i 

 de lavere af de øvre myabanker har en stærk opblanding 

 med sydlige former, i de lavere myabanker ved Kristiania 

 afgjort viser en så pas sydlig karakter, at den ikke godt mere 

 kan betegnes som en boreoarktisk fauna, men snarere må 

 karakteriseres som en nordlig boreal fauna: 



