﻿DET ÆLDSTE CARDIUMLER I KRISTIANIADALEN. 283 



fra de lerlag, der må ansees samtidige med de øvre og de 

 lavere myabanker her, kan hentes lignende vidnesbyrd om 

 klimatets beskaffenhed. 



Her skal først peges på den omstændighed, at selv på 

 meget høitliggende lerforekomster i Kristianiadalen sammen 

 med arcalerets former findes boreale arter som cyprina islan- 

 dica, Lin. og anomia epliippium, Lin. og fl.; en sådan fore- 

 komst er f. ex. den af Bjørlykhe^) beskrevne Breitvedt tegl- 

 værk i 0. Aker; leret ligger ovenpå portlandialer med den 

 sædvanlige fauna og overleies selv af sandholdigt udvasket 

 noget gruset ler med masser af mytilus edulis, Lin., macoma 

 haltica, Kin., anomia ephippium, Lin.^). At både leret og skjæl- 

 forekomsten med mytilus er afsat under stigningen er givet. 

 Høiden o. h. er ca. 175 m. ; da mytikislaget vel ikke er afsat 

 dybere, end på høist 10 favnes = 20 m. dyb, svarer dettes 

 beliggenhed til den første del af stigningen, eller omtrent til 

 10 ^/o af stigningen. I dette ler og tilhørende skjælbanke lin- 

 des ligesålidt som ved Bækken endnu nogen lusitaniske for- 

 mer, men altså en række boreale arter. 



Af noget lavere liggende lerforekomster, der vistnok 

 svarer til et noget længere fremskredet afsnit af stigningen, 

 er allerede fra M. Sars's undersøgelser kjendt leret ved 

 Grorud. 



Sårs anfører herfra fra høide ca. 110 m. (350') o. h. ler 

 med: 



peden septem,radiatus^ Miill. 



mytilus edulis, Lin. 



nucula nucleus, Lin. 



cardium edide, Lin. ^). 



macoma haltica, Lin. 



1) „Naturen", 1900, p. 40. 



2) Efter BjørlyJckes tydning skulde mytilus-laget igjen overleies af 

 yngre ler. Ved et besøg af Øyen og mig på stedet kunde vi ikke 

 tyde forholdene på denne made; mytilus-laget er det øverste lag, 

 et sandholdigt lag, der ligger skrat på det underliggende ler. 



^) Denne art anføres ikke af Sårs, men af A. Blytt, fra ca. 129 m. 

 høide; 3 små explr. — Christiania Vid. Selsk. Forh. 1893, No. 5, p. 42, 



