﻿SAML. MELL. KRIAF. MYAB. OG SAMT. AFS. I SV-SVER. OG JYLL. 309 



Vi skulde efter dette have omtrent den i tabellen på side 

 308 fremstillede parallel mellem forholdene i Vendsyssel og i 

 Smålenene ved Kristianiafjorden efter maximnm af den sidste 

 nedisning. 



Det ovenfor erholdte resultat af sammenligningen mellem 

 tiden for hævningen i Vendsyssel og i Kristianiatrakten er- 

 holder jo en bekræftelse af det allerede længe^) kjendte for- 

 hold, at i STiåne ferskvandsler med hetula nana^ salix polaris, 

 salix reticulata etc. altså en fuldstendig arktisk vegetation fin- 

 des ovenpå hvarvig ler og under torv med ekevegetationen 

 endog blot 3 — 4 m. o. h. (marine grense 40 m.), svarende til 

 en hævning af 80%; altså endnu så sent som da landet her 

 i NV. Skåne havde tilendebragt over V5 af hævningen, fand- 

 tes på denne sydlige bredde en arktisk vegetation i havets 

 nivå 2). Da vi ikke med nogen rimelighed kan antage, 

 at det kolde klima, der har betinget en arktisk vegetation i 

 Skåne og afsætning af boreoarktiske skjælbanker i Vendsyssel 

 har været lokalt for Sydskandinavien, men samtidig må have 

 hersket også i Kristianiatrakten, kommer vi ubønhørhg til det 

 samme resultat, at ved den tid, da hævningen allerede var på det 

 nærmeste afsluttet i SMne og Vendsyssel, var ved Kristiania 

 endnu Jcun en mindre del af hævningen tilendebragt. Thi ved Kri- 

 stiania findes ingen lavtliggende forekomster af torvmyr eller 

 ferskvandsler med høiarktisk vegetation^) og ved Kristiania 



1) Siden A. G. Nathorsts udmærkede, grundlæggende undersøgelser om 

 dryasfloran i begyndelsen af 70-årene. 



2) Se G. Andersson. Geol. for. i Stockh. forh. b. 14, p. 530 (1892). 



3) Her kan henvises til Blytts ældre torvmyrundersøgelser. Af nogen 

 interesse er for dette spørgsmål også undersøgelsen af de to af 

 mig først bemærkede interessante torvmyrsnit i Sandermyren og 

 Tuemyren ved Kristiania, som på min anmodning blev undersøgt 

 nøiere af J. Holmboe (se Geol. foren, i Stockholm forhandl, b. 22, 

 1900, p. 55 ff.). Myrene ligger i høide 235 resp. 237 m. o. h. Den 

 marine grense må her ligge ca. 220— 225(?) m. o. h. Begge myrer 

 ligger således blot ca. 10 å 15 m. høiere end den marine grense; de 

 kan således være begyndt at dannes allerede kort tid efter, at isen 

 her havde trukket sig tilbage. Ikke desmindre viser floran, at kli- 

 matet ikke selv ved begyndelsen af myrdannelsen kan have været 

 koldere end f. ex. i Tromsøtrakten. Nogen typisk dryasflora findes 

 ikke spor af, ligesålidt her, som noget andet sted ved Kristiania, 



