﻿SAML. MELL. KRIAF. MYAB. OG SAMT. AFS. I SV-SVER. OG JYLL. 311 



ti] at trække isobaser for samme ^); men denne tvivl strækker 

 sig kun til isobaserne før den øvre marine grense, og forkla- 

 ringen^) viser, at nogen tvivl om samtidigheden af den virke- 

 lige stedfundne dybeste indsynkning og derpå følgende pro- 

 centvise hævning, forsåvidt denne har efterladt sig mærker, i 

 ethvert fald ikke synes at have gjort sig gjældende. 



Såvidt jeg har kunnet finde har af de nordiske glacial- 

 geologer kun H. Munthe („Baltiska hafvets quartæra historia", 

 Bih, till kgl. sv. vet. akad. handl. b. 18, II, p. 110—112) an- 

 tydet muligheden af at sænkningen og hævningen efter den sidste 

 nedisning ikke er foregåt samtidig i de forskjellige dele af det 

 nedisede område i Skandinavien. I tilslutning til Jamieson^s teo- 

 retiske betragtninger ud taler han (1. c. p. 111): „Det år under 

 sådana forhållanden ganska sannolikt, att landhoiningen borjat 

 in om det sistnåmda (det sydbaltiska) området och derifrån 

 efterhand stråckt sina verkningar allt långre inåt sodra Sve- 

 rige, inom hvars nordliga delar den kanske upphort, och att 

 den samma fortgått ganska langt, innan hojningen begynte 

 inom Skandinaviens centrala delar, der isbelastningen fortfor 

 vida långre^)". 



I det her foreliggende arbeide er ovenfor allerede søgt 

 bevist, at maximum af sænkning har fundet sted til forskjellig 

 tid i de periferiske (Vendsyssel) og de mere centrale dele 

 (f. ex. ved Kristiania) af det isdækkede område, og at lige- 

 ledes den derpå følgende hævning ikke har begyndt samtidig 



1) Se Be Geer. Geol. for. i Stockholm forh. b. 20, p. 371 (1899); se 

 også A. G. Hogbom. Ib. b. 21, p. 610 (1899). 



^) At muligens de centrale dele har været dækkede af is, som hin- 

 drede havet i at afsætte en marin grense, svarende til den fak- 

 tiske dybeste indsynkning, samtidig med, at i de periferiske dele en 

 sådan uhindret af et isdække kunde afsættes, hvorfor den øverste 

 marine grense skulde kunne være ældre og svarende til den virke- 

 lige dybeste indsynkning i de periferiske dele, men måtte antages 

 svare til en yngre strandlinie af allerede noget hævet land i de 

 centrale længer af isen dækkede områder. Denne samme forklaring 

 er i dette arbeide anvendt for forståelse af mangelen af .en marin 

 grense ved Mjøsen. 



^) Ovenstående bemærkninger om Munthe's opfatning,'. der stemmer 

 med den i dette arbeide antagne, er tilsat i korrekturen; jeg var 



