﻿314 KRISTIANIAF. SENGLACIALE OG POSTGLAC. NIVÅFORANDR. 



skaller af halaner, hvoriblandt særlig den store halanus Hameri 

 og meget sparsommere også h. porcatus og 6. crenatus. Det 

 er af interesse, at, som Øyen, der har undersøgt balanerne i 

 de norske skjælbanker, kar meddelt mig, b. Hameri^ den al- 

 mindeligste art ved Uddevalla, keit mangler i norske mya- 

 banker (se ovenfor). 



Foruden de ovenfor nævnte arter, der — navnlig da 

 saxicava-formeme — udgjør skjælbankens masse, findes et 

 ganske stort antal andre arter, kvoraf her skal nævnes føl- 

 gende : 



Af &MCcmMm-arter fandtes meget kyppig en form, der 

 står nokså nær ved iuccinum grønlandicum, Ckemn., men 

 alligevel neppe kan kenregnes til denne art, idet den snarere 

 er en overgangsform mellem b. grønlandicum-typen og b. un- 

 daium-iyipeii; da af skallet, som vanligt i skjælbankerne, det 

 ydre lag, der viser skulpturen, i regelen mangler eller er 

 stærkt slidt, er artsbestemmelsen ikke let, men ligkeden med 

 en form fra jernbaneskjæringen ved Kasen (se nedenfor), hvor 

 exemplarerne er udmærket opbevarede, gjør det muligt med 

 temmelig sikkerhed at udtale, at den ved Brakke herskende 

 buccinum-a,rt i ethvert fald ikke kan kenregnes til hovedtypen 

 af b. grønlandicum, selv om den alligevel må siges at slutte sig 

 nok så nær til denne art. Denne form, der ved Brakke er 

 ganske kyppig, når en længde af 60 mm. og derover, ikvorvel 

 de fleste explr. er meget mindre. 



Foruden denne form findes sjelden også explr. af en 

 sikker b. undatum-tjpe, i ret store explr., men så slidte, at 

 varieteten ikke nærmere kan bestemmes. Foruden disse for- 

 mer fandtes også exemplarer, som utvivlsomt må regnes til 

 b. grønlandicum, Chemn. 



Endelig fandtes et eneste defekt exemplar af en buccinum, 

 som synes at måtte opf åttes som en lang form af 6. glaciale^ 

 Lin., ikke den typiske form, men vistuok alligevel at henføre 

 til denne art, der hidtil ikke er fremfundet i de norske mya- 

 banker. 



