﻿336 KRISTIANIAF. SENGLACIALE OG POSTGLAC. NIVÅTORANDR, 



mineralogiske institut indsendt en samling af skjæl fra en fore- 

 komst af stærkt sandblandet ler med rigelig masse af skjæl; 

 forekomsten undersøgtes senere af hr. amanuensis P. Øyen, 

 som derom har meddelt mig følgende redegjørelse: 



„Ved Kalleviken eller Gimlebugten på Hisøen udenfor 

 Arendal påviste overlærer Suleng en meget rig forekomst af 

 skjæl i et blågråt stenet ler. Skjællene var nu ikke mere at 

 finde in situ, men forekom i masser i en større lerhoug, der 

 var opkastet for at bringe istand et vandbasin for gården 

 Gimle. Efterat leren på denne made var skaffet væk, dan- 

 nede vandbassinet en formelig gryde, af omtrent 50 meters 

 diameter, i fast fjeld. Stedets høide o. h. bestemtes ved 

 aneroidmåling til 28 meter. Hr. Suleng havde her foretaget 

 større indsamlinger af skjæl, der forøgedes noget ved et fælles 

 besøg af os begge på stedet." 



De af Øyen og Suleng indsamlede arter fra forekomsten 

 på Hisøen er følgende: 



halanus porcatus, da Costa, i store og meget store 



exemplarer i masse; 

 mytilus edulis, Lin. 

 pecten islandicus, Miill. 

 astarte ellipfica, Brown 

 astarte compressa, Mont. 

 astarte (tridonta) horealis, Chemn. 

 macoma calcaria, Chemn. (liden form) 

 my a iruncata, Lin. ; forherskende en tykskallet, tem- 

 melig stor, eiendommelig form, med udpræget 

 arktisk, ikke sydlig typus^); i mængde; 

 saxicava pholadis, Lin., en stor, langstrakt, tykskallet 

 form, og saxicava arctica, Lin., ligeledes med ud- 

 præget arktisk typus; i mængde; 

 lepeta coeca, Miill., en stor, tykskallet form af op til 

 18 mm. længde; alm. 



') Formen, der frembyder interesse for sammenligningen mellem mija 

 arenaria og mya truncata, vil sammen med andre norske mya-former 

 bli nærmere beskrevet i en særskilt afhandling af amanuensis P. Øyen. 



