﻿FOREK. SVAR. TIL MYAB. VED NORGES S-KYST OG V- KYST. 343 



Forekomsten er åbenbart afsat på noget større dyb end 

 en almindelig skjælbanke, som masse-anhobningen af mytiliis 

 og balanus viser dog ikke på meget større dyb, maske på et 

 dyb af ca. 15 — 20 m. Den var selv oprindelig overleiet af 

 flere meter ler med få skjæl, det samme ler, som sænker sig 

 nedover mod teglværket, hvor som nævnt epidermis- explr. af 

 den samme store form af astarte elUptica, som i skjælleret, 

 fandtes. Selve skjælforekomsten lå 8 — 10 m. o. h. Strand- 

 linien kan da ved tiden for afsætningen af skjælforekomsten 

 have stået antagelig høist 30 m. høiere end nu. Den marine 

 grense er ved Kristiansand et par mil fra. byen bestemt af 

 Øyen til 70 m. ; den kan da ikke ved Kuholmens teglværk 

 sættes lavere end ca. 60 m. Dette svarer til en stigning ved 

 tiden for forekomstens dannelse af 50 — 55*^/0 af den samlede 

 hævning. 



Faiinan er, som det sees, en karakteristisk myabanke-fauna; 

 det kan neppe være tvivl om, at den må være fra samme tid, 

 som de smålenske myabanker. Det er atter yderst usand- 

 synligt, at dette skjæller skulde være ældre end maximum af 

 sidste nedisning, thi i så fald måtte det, liggende i åbent 

 terræn som det gjør over store strækninger, have været skrabet 

 bort af isen. Det kan ikke heller være fra den senglaciale 

 sænkning, thi af faunans herskende arter er en række [mytilus 

 edulis, astarte-diYtnYUQ etc.) ikke kjendt fra yoldialeret, medens 

 omvendt dettes karakteristiske former [portlandia arctica^ etc.) 

 fattes. Forekomsten af mytilus edulis og huccinum imdatum 

 viser, at faunan er boreoarktisk, lig myabankernes. Det kan 

 derfor ikke gjerne være tvivlsomt, at faunan er samtidig med 

 disses, og den repræsenterer snarest den øvre, ikke den lavere 

 myafauna i Smålenene, særlig når hensyn tåges til forekom- 

 stens beliggenhed så langt syd som ved Kristiansand. Vi 

 føres derfor atter til den samme slutning som ved Arendals- 

 forekomsterne: landet her syd ved kysten ved Kristiansand må 

 have steget før end i Smålenene til samme procent af stigning. 



Skjælleret ved Kuholmen ved Kristiansand minder (for- 

 uden om adskillige af Bohuslåns senglaciale skjælforekomster 



