﻿356 KRISTIANIAF. SENGLACIALE OG POSTGLAG. NIVÅFORANDR. 



En sådan udpræget lavere lerierrasse strækker sig således 

 på begge sider af Lo elven helt fra dens gjennembrud af mo- 

 rænen mellem Ballerud og Holsæt og nedover til Bryn, med 

 en overflade af ca. 95 til ca. 90 m. høide o. h. Den samme 

 terrasse gjenfindes også udpræget flere andre steder i Kristi- 

 aniadalen, således på begge sider af Graustadbækken nedenfor 

 Gaustad asyl o. s. v. Ved Brpn er dette ler undersøgt alle- 

 rede af Croskey & Bobertson (1. c. p. 351). 



Her findes, som allerede ovenfor omtalt, underst arealer, 

 der først er beskrevet af M. Sårs (1. c. p. 21); at dette ler, 

 der ligger underst på selve den isskurede fjeldoverflade ved 

 Bryn er et ægte senglacialt, på dybere vand afsat ler, frem- 

 går foruden af selve faunan også deraf, at det, som arcaleret 

 i regelen, fører sten, der kun kan være faldt af fra svøm- 

 mende isfjeld. 



Men ovenpå dette under sænkningen afsatte senglaciale 

 ler ligger lier, som ellers på lavere nivåer i Kristianiadalen 

 (se nedenfor), et yngre under stigningen og på grundere vand 

 afsat (confer forekomsten af mytilus etc.) postglacialt ler med 

 en sydligere fauna ^). Den af GrosJcey & Rohertson omtalte 

 molluskfauna fra dette yngre, øvre ler ved Bryn omfatter føl- 

 gende arter: 



Arktiske. 



Boreale. 



pecten septemradiatus, 

 Mlill. 



mytilus edulis, Lin. 



cardium fasciatum, Lin. 

 abra nitida, Miill. 



Lusitaniske. 



lima Loscomhii, Sow. 



cardium ecliinatum^ Lin. 

 c. exiguiim. Gmel. 



dbra alba, Wood 



') Ved Bryns teglværk kommer forøvrigt over arcaleret, der lier som 

 ellers er stenet, først efc yngre senglacialt, under stigningen afsafc 

 ler med pecten septemradiatus, MiilL, ncptunea despecta, Lin., etc. og 

 først derover det i det følgende omtalte af Croskey og Bobertson 

 undersøgte ler. 



