﻿366 KRISTIANIAF. SENGLACIALE OG POSTGLAC. NIVÅFORANDR. 



emarginula fissura, Lin. 

 gihhula (trochus) cincraria, 

 Lin, 



lunatia infermedia, Phil. 



liicima (Uvaricata, Fabr. 



littorina littorea, Lin. 

 littorina obtusafa, Lin. 



liydrohia ulvæ. Penn. 

 onoha striata, Mont. 

 polyfropa lapillus, Lin. 



nassa incrassata, Strøm 

 buccinum undatum, Lin. 



nassa rcticulata, Lin. 



Faiman omfatter således i alt 27 arter, hvoraf 4 arMiske, 

 15 boreale og 8 lusitaniske, eller i forhold: 



^ ^2_ fl . J^ 1) . _1_ JL 7 



• 1 1 " • 1 1 " • n^ 1 1 '" 



Sammensætningen af banken er således meget nær den 

 samme som i banken ved Mellemdal på Næsodden, der om- 

 fattede 3 arktiske, 14 boreale og 9 lusitaniske arter, af hvilke 

 15 er fælles med banken ved Barkas. Hvad banken ved 

 Skalstad angår, så turde antagelig samtlige fra denne kj endte 

 arter ved nærmere undersøgelse også findes ved Barkas; hid- 

 til er af de 14 arter fra Skalstad 11 kjendt fra Barkas. 



Det kan ikke siges, at banken ved Barkas viser en syn- 

 derlig meget nordligere fauna, end den ved Mellemdal; i et- 

 hvert fald er forskjellen liden. Det er derfor rimeligt, at 

 begge banker er på det allernærmeste fra samme tid, og da 

 de begge repræsenterer samme prooent af stigning følger 

 deraf, at fra den tid, da landet var steget så meget som ^/s af 

 den samlede stigning kan banker med samme stigning sprocent ved 

 Kr istianiaf jorden tilnærmelsesvis ansees for synkrone. Stigningen 

 ved Kristiania i den nordlige del af feltet må derfor under 

 den sidste del af overgangstiden til den postglaciale tid have 

 været forholdsvis så meget raskere, end i den sydlige del af Kri- 

 stiania f eltet, at den forskjel i stigningsprocenf, som fandtes under 

 afsætningen af myabankerne nu var nogenlundc udjevnet. 



