﻿372 KRISTIANIAF. SENGLACIALE OG POSTGLAC. NIVÅFORANDR. 



Sandsynligvis det samme nivå er det, som danner en ud- 

 præget terrasse på Brunlanæshalvøen, mellem Larviksfjorden og 

 Langesundsfjorden; denne terrasse ligger her over store stræk- 

 ninger med en overflade af ca. 40 m. høide o. h, Flere steder 

 fandt jeg skjælforekomster på denne høide, således ved Jaren 

 nær Fredriksværn (med nassa reticulata, littorina littorea o. fl. 

 arter); ved Jaren fandtes også en række udprægede strand- 

 volde med klappersten op til ca. 50 m. høide (aneroidbestem- 

 melse) svarende til denne terrasse, der syntes at være en ud- 

 præget postglacial terrasse. 



Muligens svarende til de ovenfor omtalte øverste post- 

 glaciale forekomster er også den allerede af Keilhau og senere 

 af M. Sars'^) omtalte skjælbanke fra Reistad ved Eidanger- 

 fjorden, ca. 272 km. fra Brevik. Høiden o. h. angives til 

 ,,150 å 200'" (= 47 — 62 m.), men er vistnok kun rent skjøns- 

 mæssig anført. Efter forholdene ved Heistad at dømme må 

 denne opgave være meget for høi; forekomstens høide turde 

 snarere sættes til ca. 35 m. og neppe så høit som 40 m. 



Under min sædvanlige høstexkursion med studenterne 

 høsten 1900 fandt jeg endvidere på halvøen mellem Eidanger- 

 fjorden og Frierfjorden to andre herhen hørende forekomster 

 i bunden af den trange tværdal mellem Skjælsvik og Versvik^). 

 Den øverste af disse fandtes ved veien til Versvik, ret N. for 

 østenden af Yersviksdammen; den bestod væsentlig af et fint 

 smulder af østers, mytilus, balaner etc. ; høiden o. h. var efter 

 aneroidmåling (sammenlignet med Skjælsvik jernbanestation) 

 ca. 35 m. o. h. Forekomsten var vistnok en ren stranddan- 

 nelse. Den anden forekomst fandtes et stykke øst for fore- 

 gående, nemlig nær østenden af myren i dalens bund; profilet 

 af denne forekomst viste: 



1) Th. Kjerulf & M. Sårs. Univ. progr. 1860, p. 55. 



^) Om denne interessante forkastningsdal se min beskrivelse i Nyt. 

 Mag. f. Nat. b. 28, p. 324 ff.; der er siden min beskrivelse (1884) 

 lagt en ny vei gjennem dalen, hvorved de ovenfor omtalte skjæl- 

 forekomster gjennemskares. 



