﻿DE ØVERSTE OSTRÆABANKER. 375 



påtænkt jernbaneanlæg nøiagtig nivelleret til en høide af 96V4' 

 over havet (ved Skiens brygge), så at skjælbanken således lå 

 120—125' 0. h. eller 38V2— 40 m. I 38 V2 m. høide o. h."fandt. 

 Keilhau endnu på fjeldoverfladen fastsiddende balaner. Skjæl- 

 massen havde ifølge Keilhau været mægtig, men var ved hans 

 besøg for største delen bortkjørt. 



Den marine grense ved Nordsjø kan ifølge Øyens bestem- 

 melse sættes til ca. 120 m.; skjælbanken ved Løveid svarer 

 da til en stigning af ca. 62— 64^/o af den samlede stigning. 



De af Keilhau fra skjælbanken ved Løveid indsamlede 

 skjæl er senere bestemte af M. Sårs, der har omtalt dem i 

 sin første beskrivelse af de postglaciale skjælbanker ^). Han 

 opregner herfra følgende arter, der i det følgende er ordnede 

 efter den i dette arbeide gjennemførte inddeling: 



Arktiske. Boreale. Lusltaniske. 



anomia ephippium, Lin. 



pecten islandicus, Miill. 



anomia pafeUiformis, Lin. 

 hinnites pusio, Turt. 



leda pernula, Miill. 

 a. compressa. Mont. 



pecten septemradiatus, 



Miill. 

 p. tigrinus, Miill. 

 p. striatus, Miill. 

 mytilus edulis, Lin. 



astarte sulcata, da Costa (?) 



venus gallina, Lin. 



timodea ovata. Penn. 



tapes piillastra, Mont. 



mactra elUptica, Brown 

 macoma calcaria, Chemn. 



thracia villosiuscula, Macg. 

 mya truncata, Lin. ^) 



pJwlas candida, Lin. 

 antalls striolata, Stimps 



patella vulgata, Lin. 



tectura virginea, Miill. 



1) Univ. progr. 1860, p. 56. 



*) Små explr., af Sårs anført som mya arenaria, Lin. 



