﻿490 KRISTIANIAF. SENGLACFALE OG POSTGLAC. NIVÅFORANDR. 



Forekomsten ved Marielunds teglværk, som i ethvert fald 

 er en nøiagtig parallel til det sydnorske isocardialer, fandtes 

 ifølge OJhers^) nær ved GTøtaelv, 2 — 5 fod mægtig, „mantel- 

 formigt utbredd ofver en bådd af morkt gråblå sand, bvars 

 djup år okåndt". Dette forhold erindrer også om forholdet i 

 Kristianiafeltet, hvor f. ex. på forekomsterne både i Glom- 

 mens dalføre og i Drammensdalen, ligesom tildels også i Kri- 

 stianiadalen isooardialeret ved et tyndt lag af sand eller sand- 

 ler er skilt fra underliggende ældre ler. Se herom nedenfor. 



I det sydlige Norge findes isooardialeret antagelig også 

 udenfor Kristianiafeltet; hidtil foreligger dog herom ingen 

 undersøgelser. Kun fra det Trondhjemske er det atter med 

 sikkerhed kjendt; således er isocardialer, tildels også med selve 

 isocardia cor (ledsaget af den sædvanlige fauna) udbredt i omgi- 

 velserne af Trondhjems hy'^) såvelsom i Stør dalen {isocardia cor 

 her fundet af P. Øyen), Værdalen (her fandtes blandt andre 

 arter fra bunden af Værdal sskredet^) ved Follo også pholas can- 

 dida, som også fandtes hyppig af M. Sårs i ler ved Baklandet, 

 over arealer), endvidere ved Stenhjær {M. Sårs ]. c. p. 88) 

 o. fl. st. 



i cardiumleret (der dog fører turritella terebra, corhula gihha og andre 

 af isocardialerets karakteristiske arter) så kan dette maske have be- 

 roet på, at havvandet længer oppe i den nuværende elvedal har 

 været for lidet salt under afsætningen af det såkaldte cardiumler 

 her, til at østersen kunde trives, medens den kan have og sikkerlig 

 har levet samtidig ude ved kysten (conf. K. Børdam's inddeling af 

 Nordsjellands saltvandsalluvium. Danm. geol. Unders. II R. No. 2, 

 p. 103 ff. og I E. No. 8. p. 87 ff.). 



1) JE. W. Olbers. „Upplysninger t. geol. karta ofv. Inlands sodre och 

 en del af Inlands nordre harad i Bohus Liln". Gøteborg 1860. 

 P. 13—14. 



2) Se M. Sårs Univ. prog. 1865 p. 87 ff. ; M. Sårs nævner ikke isocar- 

 dia cor. 



3) Se K. 0. Bjørlyklce, N. Geogr. Selsk. Årbog 1893 p. 109. 



