﻿DE LAVERE TAPESB ANKER UDENFOR KRISTIANIAFELTET. 



543 



vor kyst og hidtil udelukkende er Jcjendt fra de laveste tapes- 

 hanker (ved Barkevik og Brevik, se ovenfor); den må altså 

 dog under tiden for disse bankers afsætning have havt tid 

 til at sprede sig over ret store strækninger af vor kyst. 



Inde i Lyster i Sogn har dr. H. Reusch undersøgt to 

 skjælforekomster, som i tid nærmest må henregnes til det 

 seneste afsnit af den postglaciale tid; han har derom velvil- 

 ligst meddelt mig følgende redegjørelse: 



„Ned til enden af Lysterfjorden i Sogn kommer der to 

 dale Fortundalen fra øst og Mørkrisdalen fra nord. Der lig- 

 ger foran mundingen af Fortundalen en typisk tværmoræne, 

 som opdæmmer et vand; på fig. 52 ser man mod øst ind i 



Fig. 52. Moræne foran mundingen af Fortundalen, Sogn. 



Fortundalen og skimter netop det omtalte vand, Eidsvandet, 

 bag morænen. I det laveste parti af morænen, omtrent 20 m. 

 o. h. (høivande) er den gjennemskåret af elven. Der er her 

 opført et stort ishus, som sees ved I på figuren. 



I mælerne ned mod elven kan man iagttage, at morænen 

 består af laget grus. 



Ved JE på figuren ligger gården Eidr. På morænens 

 høieste sted, nemlig længst i syd, hvor den støder til fjeldet, 

 ved f på tegningen er der en jevn flade, 90 m. o. h. Når 



